ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року 
м. Черкаси   

Справа № 711/6844/22		
Провадження № 22-ц/821/1842/24		
Категорія: на ухвалу 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Василенко Л. І.,
суддів: Карпенко О. В., Новікова О. В.,
секретаря – Мунтян К. С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) – Сніцар Наталії Петрівни на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 жовтня 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про скасування постанови Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про закінчення виконавчого провадження, аінтересована особа: ОСОБА_2 , у складі: головуючого судді Кондрацької Н. М., повний текст ухвали складено 14.10.2024,

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд із вищевказаною скаргою.
В обґрунтування скарги зазначав, що 22.01.2024 рішенням суду у справі № 711/6844/22 усунуто перешкоди ОСОБА_1 у користуванні земельною ділянкою площею 0,0476 га кадастровий номер 7110136400:02:040:0024, цільове призначення – для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_2 перенести (демонтувати) за власний рахунок паркан між земельними ділянками на межу визначеною від точки 1 (координати Х 5467863.24 м – Y 4269766.42 м) до точки 2 (координати X 5467845.37 м – Y 4269786.74 м) та звільнити належну ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0746 га, відновивши межу точки 1 до точки 2, згідно ДЗК, відповідно до Додатку № 4 висновку експертів від 11.09.2023 № 13617/23-41 за результатами проведеної судової земельно- технічної експертизи у цивільній справі № 711/6844/22.
На підставі рішення суду до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) направлено виконавчий лист.
На підставі виконавчого листа № 711/6844/22 від 27.03.2024, 02.04.2024 відкрито виконавче провадження № 74596270.
Державним виконавцем встановлено термін виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.
Перевірка виконання рішення суду призначена державним виконавцем на 18.04.2024.
Зазначає, що замість виконання рішення суду, 18.04.2024 ОСОБА_3 був запрошений представник ТОВ «Землеустрій та оцінка» для виносу меж земельної ділянки ОСОБА_2 площею 0,0266 га з кадастровим номером 7110136400:02:040:056.
Вважає, що дана подія ніяким чином не виконує постанову ВП № 74596270.
Під час виносу меж земельної ділянки була начебто винесена точка 2 відповідно до Додатку № 4 висновку експертів КНДІСЕ та складений «Акт винесення меж земельної ділянки в натуру».
В результаті винесення точки 2 були допущені порушення: в листі ТОВ «Землеустрій та оцінка» не було повідомлено про визначення т. 2 відповідно до Додатку № 4 висновку експертів КНДІСЕ, не було залучено земельного експерта зі сторони ОСОБА_1 , ОСОБА_4 не було надано можливості виконання замірів для винесення т. 2, не було залучено представника місцевого самоврядування, у п. 3 Акту винесення меж земельної ділянки в натурі вказані неправдиві відомості, а саме щодо відсутності у землекористувачів претензій до існуючих меж, також зазначено у п. 5, що примірник акту видано присутнім. Проте вказаний акт йому не було вручено. Про існування акту йому стало відомо тільки 30.04.2024.
18.04.2024 державним виконавцем Постоєнко М. В. був встановлений новий термін для боржника ОСОБА_2 до 29.04.2024 щодо виконання рішення суду.
У заяві від 22.04.2024 ОСОБА_1 просив залучити іншу землевпорядну організацію для визначення т. 2.
Вказує, що на подану заяву він отримав відповідь 07.05.2024 з відмовою про залучення іншої землевпорядної організації.
30.04.2024 під час перевірки виконання рішення суду було встановлено, що боржник не виконав рішення суду, про що він вніс зауваження в акт державного виконавця від 30.04.2024, щодо неправильного визначення т. 2 та встановлення знесеного паркану на межу, яка не відповідає рішенню суду у справі № 711/6844/22.
Вважає, що площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 не відповідає розмірам вказаним в Державному акті на земельну ділянку та висновку експертів КНДІСЕ.
Вказує, що його звернення до державного виконавця щодо перевірки правильності визначення т. 2 для перенесення паркану були проігноровані, що може свідчити про особисту зацікавленість у вирішенні питання на користь боржника.
03.05.2024 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 7496270.
На звернення ОСОБА_1 17.05.2024 ним отримана відповідь з відмовою у скасуванні винесеної постанови про закриття виконавчого провадження.
Для підтвердження факту не виконання рішення суду 23.05.2024 ТОВ ГІСПАМ були виконані заміри земельної ділянки ОСОБА_1 . За результатами виконання замірів земельної ділянки встановлено, що фактична площа становить 474 кв.м., замість 476 кв.м. відповідно до державного акту на земельну ділянку з кадастровим номером 7110136400:02:040:0024, а відстань між т. 2 та т. 21 (відповідно до Додатку № 3, № 4 висновку експертів від 11.09.2023 № 13617/23/41) становить 17,52 м., замість 17,62 м.
Просить скасувати винесену постанову про закриття виконавчого провадження у зв`язку з тим, що рішення суду у цивільній справі № 711/6844/22 від 22.01.2024 не виконане у повному обсязі та поновити виконавче провадження.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 жовтня 2024 року скаргу задоволено.
Скасовано постанову старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Постоєнко А. О. від 03.05.2024 про закінчення виконавчого провадження № 74596270. 
Ухвала мотивована тим, щов даному випадку, незалучення державним виконавцем до визначення меж земельної ділянки спеціаліста землевпорядної організації порушує права сторони виконавчого провадження - стягувача ОСОБА_1 , як користувача суміжної земельної ділянки, та, можливо, порушує права інших власників земельних ділянок.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі представник Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) – Сніцар Н. П., вважаючи оскаржувану ухвалу такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 жовтня 2024 року. Ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні скарги.
Апеляційна скарга мотивована тим, що у присутності інженера-землевпорядника, який має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі, державного виконавця та сторін виконавчого провадження з наданням акту винесення меж земельної ділянки в натурі від 18.04.2024 було вчинено виконавчі дії та залучено дану особу до проведення таких дій.
Вважає, що посилання суду в оскаржуваній ухвалі щодо незалучення до виконання відповідного спеціаліста землевпорядної організації, для визначення та встановлення меж земельної ділянки на місцевості, з подальшим їх погодженням з власниками чи землекористувачами суміжних земельних ділянок, з метою недопущення порушення прав суміжних землекористувачів, не відповідає дійсності, так як відповідний спеціаліст був безпосередньо залучений для проведення таких дій.

26 листопада 2024 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 жовтня 2024 року без змін.
Вказує, що вимоги скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не визнає повністю.
Зазначає, що державний виконавець не надав можливості перевірити правильність встановлення межі, відмовив у залученні іншого інженера-землевпорядника для підтвердження правильності встановлення межі, тим самим не виконав рішення суду, що викликає підозру про особисту зацікавленість державного виконавця у результатах виконавчих дій.

Фактичні обставини справи 

27.03.2024 Придніпровським районним судом м. Черкаси у справі № 711/6844/22 видано виконавчий лист у якому зазначається: «Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користування земельною ділянкою площею 0,0476 га кадастровий номер 7110136400:02:040:0024, цільове призначення – для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_2 перенести (демонтувати) за власний рахунок паркан між земельними ділянками на межу визначеною від точки 1 (координати Х 5467863.24 м – Y 4269766.42 м) до точки 2 (координати X 5467845.37 м – Y 4269786.74 м) та звільнити належну ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0746 га, відновивши межу точки 1 до точки 2, згідно ДЗК, відповідно до Додатку № 4 висновку експертів від 11.09.2023 № 13617/23-41 за результатами проведеної судової земельно- технічної експертизи у цивільній справі № 711/6844/22.» (а.с. 3).
29.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до Другого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про відкриття виконавчого провадження (а.с. 33).
Постановою старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Постоєнко А. О. від 02.04.2024 відкрито виконавче провадження за № 74596270 щодо виконання рішення суду у справі № 711/6844/22 (а.с. 4, 37).
Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 17.04.2024 до державного виконавця, остання зазначила, що нею 18.04.2024 у добровільному порядку заплановано виконання рішення суду (а.с. 40).
Згідно з листом від 03.04.2024 № 41, ТОВ «Землеустрій та оцінка» повідомлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про те, що їм необхідно прибути 18.04.2024 за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 або направити представника з дорученням представляти інтереси для виносу меж земельної ділянки площею 0,0266 га, кадастровий номер 71101366400:02:040:0056, згідно рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.01.2024 відповідно до заяви ОСОБА_2 від 02.04.2024 (а.с. 41).
Відповідно до Акту державного виконавця від 18.04.2024, складеного за участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , були визначені точки 1 та точка 2 з координатами експертом землевпорядником ОСОБА_5 , здійснений демонтаж паркану між земельними ділянками за власний рахунок, відновлено межу згідно ДЗК відповідно до додатку № 4 висновку експертів у цивільній справі № 711/6844/22. Даний акт має заперечення ОСОБА_1 , який зазначає, що з замірами точок не згідний, так як точка 2 визначена не правильно. В результаті чого площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 не відповідає державному акту (а.с. 44).
Згідно з копією акту винесення меж земельної ділянки в натуру від 18.04.2024, спільна межа земельних ділянок з кадастровими номерами 7110136400:02:040:0024 та 7110136400:02:040:0056 розташовані по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , закріплені межовими знаками у кількості 3 шт., що знаходяться по межі земельних ділянок з координатами, а саме № 1 (X - 5467863.24, У - 4269766.42) та № 2 (X - 5467845.37, У - 4269786.74) (показані на плані на звороті). Замовник робіт претензій щодо меж та конфігурації земельної ділянки не має. Землевласниками (землекористувачами) суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявлено. Межові знаки пред`явлені та передані на зберігання замовнику робіт, який про адміністративну відповідальність за знищення межових знаків згідно з п. «е» ч. 1 ст. 211 ЗК України та ст. 56 КУПАП ознайомлений. Акт складено в чотирьох примірниках, один передається замовнику робіт, другий залишається у землевпорядної організації, інші - видаються присутнім в разі наявності таких (а.с. 42).
Акт підписаний замовником ОСОБА_2 , виконавцем інженером-землевпорядником ОСОБА_5 , державним виконавцем Постоєнко М. В., представником ОСОБА_2 - ОСОБА_6 , директором ТОВ «Землеустрій та оцінка» ОСОБА_7 , також позначено, що ОСОБА_1 від підпису відмовився (а.с. 42).
Державним виконавцем 30.04.2024 здійснено вихід за адресою АДРЕСА_2 для перевірки виконання рішення суду, про що складено відповідний акт. Встановлено, що боржник ОСОБА_2 перенесла за власний рахунок паркан між земельними ділянками на межу визначену від точки 1 до точки 2. Визначення меж земельної ділянки в натурі здійснено 18.04.2024 від точки 1 до точки 2 у присутності державного виконавця та сторін виконавчого провадження. У матеріалах виконавчого провадження наявний акт винесення меж земельної ділянки в натуру від точки 1 до точки 2. У ОСОБА_1 будь-які претензії щодо перенесення (демонтажу) паркану відсутні. У ОСОБА_2 претензії відсутні. Крім цього, у даному акті наявні доповнення ОСОБА_1 щодо того, що паркан встановлений не на межі земельної ділянки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , точка НОМЕР_3 не вірно визначена боржником ОСОБА_2 . Площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 не відповідає площі по державному акту, а саме менше 476 кв.м., вказаному у виконавчому листі та не відповідає результатам експертизи. Рішення суду не є виконаним (а.с. 45-50).
03.05.2024 державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Постоєнко А. О. у ВП № 74596270 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 52).
Листом від 07.05.2024 за підписом начальника Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо залучення іншої землевпорядної організації для визначення меж між земельними ділянками (а.с. 54).

Мотивувальна частина
Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
Положеннями ст. 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Частиною 1 ст. 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - за її межами.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України.
Виконання судового рішення відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19) вказано, що «завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим».
Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження»).
Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).
У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (ч. 3 ст. 451 ЦПК України).
Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч. 3 ст. 451 ЦПК України).
Статтею 5 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Зокрема, державний виконавець наділений правом, зокрема, залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна – суб`єктів оціночної діяльності – суб`єктів господарювання.
За змістом ст. 20 ЗУ «Про виконавче провадження» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна – суб`єктів оціночної діяльності – суб`єктів господарювання.
Виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.
Виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій (ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження»).
Згідно з ч. 1 ст. 13 цього ж Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, розпоряджень, внесення подання, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Забезпечення виконання судового рішення є обов`язком держави, яка повинна забезпечувати ефективні системи виконання судових рішень, а також функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалено обов`язкове судове рішення.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили (рішення Європейського суду з прав людини «Горнсбі проти Греції» від 19 березня1997 року, «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28 липня 1999 року).
У ч. 6 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною). 
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 січня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Манзар Т. В., до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задоволено.
Усунуто перешкоди ОСОБА_1 у користування земельною ділянкою площею 0,0476 га кадастровий номер 7110136400:02:040:0024, цільове призначення – для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_2 перенести (демонтувати) за власний рахунок паркан між земельними ділянками на межу визначеною від точки 1 (координати Х 5467863.24 м – Y 4269766.42 м) до точки 2 (координати X 5467845.37 м – Y 4269786.74 м) та звільнити належну ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0746 га, відновивши межу точки 1 до точки 2, згідно ДЗК, відповідно до Додатку № 4 висновку експертів від 11.09.2023 № 13617/23-41 за результатами проведеної судової земельно- технічної експертизи у цивільній справі № 711/6844/22.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати за надання правничої допомоги у сумі 10000 грн, судовий збір 992,23 грн за проведення експертизи, а всього 18371,63 грн.
02.04.2024 відкрито виконавче провадження № 74596270.
03 квітня 2024 року ТОВ «Землеустрій та оцінка» було повідомлено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про необхідність прибути особисто, за адресою АДРЕСА_3 , 18 квітня 2024 року о 10:00 год. Для виносу меж земельної ділянки площею 0,0266 га, кадастровий номер 7110136400:02:040:0056, згідно з рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 січня 2024 року.
17 квітня 2024 року ОСОБА_2 звернулася до старшого державного виконавця Постоєнко А. О. із заявою в якій повідомила про те, що нею заплановано на 18 квітня 2024 року на 10:00 год добровільне перенесення меж. Просила з`явитись в назначений день та час для участі в перенесенні та підписання акту про перенесення меж (а.с. 40).
18 квітня 2024 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою АДРЕСА_2 для перевірки виконання рішення суду, про що складено відповідний акт та було встановлено, що інженером-землевпорядником ОСОБА_5 18 квітня 2024 року було визначено точку 1 координати Х 5467863.24 м Y 4269766.42 м до точки 2 координати Х 5467845.37 м Y 4269786.74 м.
Згідно з копією акту винесення меж земельної ділянки в натуру від 18.04.2024, спільна межа земельних ділянок з кадастровими номерами 7110136400:02:040:0024 та 7110136400:02:040:0056 розташовані по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , закріплені межовими знаками у кількості 3 шт., що знаходяться по межі земельних ділянок з координатами, а саме № 1 (X - 5467863.24, У - 4269766.42) та № 2 (X - 5467845.37, У - 4269786.74) (показані на плані на звороті). 
Акт підписаний замовником ОСОБА_2 , виконавцем інженером-землевпорядником ОСОБА_5 , державним виконавцем Постоєнко М. В., представником ОСОБА_2 - ОСОБА_6 , директором ТОВ «Землеустрій та оцінка» ОСОБА_7 , також позначено, що ОСОБА_1 від підпису відмовився та зазначив, що він не згодний з тим, як саме перенесли точку 2 та вважає, що здійснене перенесення призводить до зміни площі ділянки.
Отже, при виконанні рішення суду були присутні: сертифікований інженер-землевпорядник ОСОБА_5 , стягувач ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 та державний виконавець Постоєнко М. В., тобто виконання рішення відбулося із залученням відповідного спеціаліста.
ОСОБА_1 подано клопотання про залучення землевпорядної організації 22.04.2024, тобто після виконання рішення суду щодо перенесення відповідних точок сертифікованим землевпорядником, посилаючись лише на те, що, на його думку, перенесення здійснене невірно.
30 квітня 2024 року ОСОБА_2 перенесла за власний рахунок паркан між земельними ділянками згідно з рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 січня 2024 року, що і стало підставою для закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».
Пізніше, 08.05.2024 та 14.05.2024 ОСОБА_1 до начальника Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) було подано скаргу на дії державного виконавця.
17.05.2024 в задоволенні скарг ОСОБА_1 було відмовлено за безпідставністю та неможливістю виконання питань щодо накладення штрафу та залучення запропонованого скаржником експерта після закінчення виконавчого провадження.
Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд встановив, що резолютивна частина рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 січня 2024 року чітко вказувала як саме необхідно здійснювати перенесення межі, для виконання рішення боржником ОСОБА_2 було залучено сертифікованого спеціаліста, на ряду з цим, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про наявність виконавчого провадження та будучи повідомленим про дату здійснення виконавчих дій щодо винесення меж земельної ділянки в натуру, не подавав клопотання про залучення певного експерта (спеціаліста), не заперечував проти залучення до виконання ТОВ «Землеустрій та оцінка».
Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.
Встановленими обставинами та вищенаведеними нормами матеріального права спростовуються доводи скаржника ОСОБА_1 щодо можливих порушень при виконанні рішення суду, які засновані виключно на суб`єктивній думці скаржника ОСОБА_1 та не підтверджені жодними доказами, в той час коли судове рішення вже було фактично виконано.
Разом з тим колегія суддів, аналізуючи зміст скарги та апеляційної скарги, приймає до уваги, що Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державним комітетом України із земельних ресурсів 18.05.2010 № 376, яка у відповідності до п. 1.1. визначає механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, допускається середньоквадратична похибка межевого знака відносно найближчих пунктів державної геодезичної мережі, геодезичних мереж згущення, міських геодезичних мереж та не повинна перевищувати, зокрема в містах та селищах – 0,2 м (п. 3.10., п. 4.5.). 
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 451 ЦПК України подана у цій справі скарга на дії державного виконавця має бути відхилена, адже оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника рішеннями виконавця не було порушено.
Згідно ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Судом першої інстанції не в повній мірі з`ясовано усі обставини справи, неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, тому оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні скарги.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) – задовольнити.
Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 вересня 2024 року – скасувати.
Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 про скасування постанови Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про закінчення виконавчого провадження, заінтересована особа: ОСОБА_2 .
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.
Повний текст постанови складено 30 грудня 2024 року.

Головуючий         Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков