ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 688/4469/24
Провадження № 33/4820/699/24

       Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретарів судового засідання Плюти В.С., Цугеля А.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника Заремби О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2024,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Лозичне Шепетівського району Хмельницької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , військовослужбовця,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави.
Роз`яснено, що згідно з ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Документ, що підтверджує сплату штрафу, не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу. Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. 
Згідно з постановою суду 17 вересня 2024 року о 22 год. 09 хв. ОСОБА_1 по вул. Островського, 9, в м. Шепетівка Хмельницької області, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, який зі згоди водія зафіксовано поліцейським на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alkotest 6810», результат якого склав 1,14% проміле. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі. Вказує, що матеріали справи не містять документального підтвердження того, що інспектор Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Кашевар І.О., який складав протокол стовно нього, уповноважений в установленому законом порядку та наділений правом складати протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП. Також відсутні будь-які відомості, що газоаналізатор Драгер Алкотест 6810 дозволений до застосування МОЗ та Держсподивстандартом та є спеціальним технічним засобом. Крім того, місцевим судом не взято до уваги його клопотання про надання можливості укласти договір про надання правової допомоги з адвокатом, чим істотно порушено вимоги ст. 268 КУпАП. Окрім того, зазначає, що суд першої інстанції безпідставно стягнув з нього судовий збір, оскільки у відповідності до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він, як військовослужбовець ЗСУ звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. 
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Зарембу О.М., на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з таких підстав.
Згідно з положеннями ч.7 ст. 294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Статтею 245 КУпАП, передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до  ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно  з приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.
Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Відповідно до п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння, тобто докази мають бути спрямованими саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), або відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння. 
Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим та відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.
Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №131444 від 17.09.2024, складеного уповноваженою особою поліції Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Кашеваром І.О., згідно з яким, 17 вересня 2024 року о 22 год. 09 хв. ОСОБА_1 по вул. Островського, 9, в м. Шепетівка Хмельницької області керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, який зі згоди водія зафіксовано поліцейським на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alkotest 6810», результат якого склав 1,14% проміле. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.
Посилання апеляційної скарги на те, що поліцейський не наділений повноваженням на складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованими, оскільки з вимог п. 1 розділу 2 «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» 06.11.2015 № 1376 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941) слідує, що складання протоколів про адміністративні правопорушення, протоколів про адміністративні затримання, протоколів про вилучення речей і документів, протоколів про огляд речей та особистий огляд, а також отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції.
При цьому, під час апеляційного розгляду, не було встановлено будь-яких даних, що ставлять під сумнів зміст протоколу, а факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння об`єктивно підтверджується наведеними вище доказами, які не викликають в апеляційного суду сумнівів щодо їх належності, достовірності, допустимості та достатності.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Із дослідженого місцевим та апеляційним судом результату тесту приладу «Alcotest Drager 6810» № 844 від 17.092024 слідує, що у ОСОБА_1 виявлено  1,14% проміле алкоголю.
З таким результатом, на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 погодився, свою згоду засвідчив підписом у протоколі, акті огляду та роздруківці чеку технічного приладу Alcotest Drager. 
З рапорту чергового від 17.09.2024 року, зареєстрованого в ЄО за №7674 вбачається, що надійшло повідомлення на службу 102 про те, що 17.09.2024 року о 21 год. 59 хв. по вул. Валі Котика, в м. Шепетівка Хмельницької області, водій транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснює рух з порушенням ПДР, ймовірно, перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з розписками, ОСОБА_1 проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу – газоаналізатора «Alcotest Drager 6810» та роз`яснено йому права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, у яких наявний підпис водія ОСОБА_1 , що свідчить про зрозумілість послідовності порядку огляду проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та його прав і обов`язків визначених законодавством.
За даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів «Alcotest Drager 6810», такий огляд ОСОБА_1 проведено у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, невиразне мовлення. Результат огляду на стан алкогольного сп`яніння позитивний – 1,14 % проміле, з результатами якого ОСОБА_1 погодився, згоду засвідчив власноручним підписом. 
Згідно з направленням на огляд ОСОБА_1 , з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що він направлявся до медичної установи Шепетівської БПЛ, однак огляд не проводився у зв`язку з відмовою, останнього, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.
У відповідності до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, місцевим судом та судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.
В процесі апеляційного розгляду було досліджено відеозапис наданий поліцейськими, з якого вбачається, що працівники поліції, у вказаному місці, зупиняють авто марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 . Працівник поліції підходить до автомобіля, за кермом якого знаходиться ОСОБА_1 та повідомляє водія і демонструє озвучену інформацію з службового планшету, що на лінію 102 надійшло повідомлення стосовно водія автомобіля Volkswagen Passat, чорного кольору, д.н. НОМЕР_1 . Запитує, чи ОСОБА_1 вживав спиртні напої, той відповідає, що ні. Працівник поліції пропонує йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, ОСОБА_1 погоджується. Розпечатує мундштук, йому роз`яснюють процедуру проходження огляду, продуває у мундштук результат огляду – 1,14% проміле алкоголю, вказує, що випив лише бокал пива. З результатом погоджується, від проходження огляду в медичному закладі відмовляється. 
Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Що стосується доводів апелянта про те, що прилад «Drager Alсotest 6810» не є спеціальним технічним засобом, дозволеним до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, є несертифікованим приладом, то такі є необґрунтованими, оскільки на виконання запиту Хмельницького апеляційного суду начальником Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області було направлено, належним чином, завірені копії документів щодо приладу Drager Alсotest 6810, з яких встановлено.
Так, пунктами першим та третім розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Відповідно до переліку технічних засобів, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори: «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest 6820», «Alcotest 6810», «Alcotest 7410 Pluscom», «Алконт 01».
Всі види газоаналізаторів «Drager Alcotest» зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529, що свідчить про правомірність використання приладу Драгер «Alcotest 6810».
Відповідно до сертифікату відповідності засобів вимірювальної техніки №UA-MI/2-3275-2010 виданий 18 травня 2010 року (серія В № 005854), цей сертифікат засвідчує, що ідентифіковані належним чином газоаналізатори Alkotest 7410….., Alkotest 6510….., Alkotest 6810….., код УКТ ЗЕД 9027 80 17 00, які серійно вробляються фірмою Drager Safety AG & Co KGaA, Німеччина, відповідають затвердженому типу, зареєстрованому в Державному реєстрі вимірювальної техніки за номером У788-14, а також вимогам технічної документації фірми-виробника. Сертифікат видано виробнику за рішенням Науково-технічної комісії з метеорології Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики на підставі позитивних результатів державних контрольних випробувань, проведених ДП «Укрметртестстандарт» (акт випробувань від 16 квітнч 2010 року).
Згідно з сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-96-2007 виданого 10 липня 2007 року (серія А № 004454), цей сертифікат фірмою Drager Safety AG & Co KGaA, Німеччина, засвідчує, що на підставі позитивних результатів державних контрольних випробувань Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики затверджено тип засобів вимірювальної техніки «Газоаналізатори Alkotest 7410….., Alkotest 6510….., Alkotest 6810…..», який зареєстрований в Державному реєстрі вимірювальної техніки за номером У788-14. Контроль метрологічних характеристик вказаних газоаналізаторів під час випуску з виробництва здійснює метеорологічна служба фірми-виробника, акредитована національною метеорологічною службою Німеччини. Міжповірочний інтервал становить не більше одного року. 
З даних свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П 51QM 0002 083 24, газоаналізатора «Drager Alcoteste 6810», виробник Drager Safety AG & Co, KGaA, Німеччина, яким проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, вбачається, що свідоцтво чинне до 04 січня 2025.
Окрім того, з роздрукованого від 17/09/2024 результату огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager Alkotest 6810» ARBL-0731, слідує, що датою останнього калібрування приладу є 04.01.2024, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу «Drager Alkotest 6810», а відтак підстави для визнання результатів приладу недійсними - відсутні.
За таких умов, огляд ОСОБА_1 проведений за допомогою технічного приладу, яким дозволено такий огляд, отже результат тесту приладу «Drager Alcotest 6810» є допустимим доказом у справі, тому суд обґрунтовано поклав такий в основу доведеності вини останнього.
Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на порушення під час розгляду справи судом вимог ст. 268 КУпАП, так як не взято до увагу його клопотання про надання можливості укладення договору із захисником.
Апеляційний судом встановлено, що ОСОБА_1 27.09.2024 було подано клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату для надання можливості ознайомитись з матеріалами справи і укласти угоду із захисником. Судове засідання призначене на 30.09.2024 було відкладено на 10.10.2024. Будь-яких порушень вимог ст. 268 КУпАП, в діях судді не вбачається, оскільки ОСОБА_1 було надано час та можливість на укладення правової угоди із захисником, однак він цим не скористався. Більш того, право на захист ОСОБА_1 поновлено в апеляційній інстанції. 
З приводу твердження ОСОБА_1 про безпідставне стягнення з нього судового збору, як з військовослужбовця ЗСУ, слід зазначити, що у відповідності до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Відтак, положення Закону чітко передбачає, що звільнення військовослужбовців можливе лише у справах пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, аж ніяк у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Всі інші доводи, наведені в апеляційній скарзі були предметом ретельного дослідження та змістовного аналізу судом першої інстанції, цілком спростовані висновками, наведеними судом у постанові, інших відомостей, які б могли вплинути на постановлення іншого рішення матеріали справи не містять.
Аналогічні посилання в апеляційній скарзі носять загальний характер та є суб`єктивними, у зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.
При цьому апеляційний суд керується висновком ЄСПЛ, зроблений ним у справі «Серекін та інші проти України» від 10.02.2010 року, де в п. 51 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті Конвенції (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
На переконання суду доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Адміністративне стягнення накладене судом в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка є безальтернативною.
Постанова судді місцевого суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення відповідає вимогам ст.ст.283,284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог та скасування постанови суду першої інстанції немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и л а:
Постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2024 стосовно ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду                                Кулеша Л.М.