Кропивницький апеляційний суд 

Справа № 33/4809/61/25 Головуючий у суді І інстанції: Подліпенець Є.О., 
Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач у суді ІІ інстанції: Бондарчук Р.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2025 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду                                         Бондарчук Р.А., 
за участю: 
особи, яка притягається до відповідальності -                                  ОСОБА_1 ,
представника особи, яка притягається до відповідальності – адвоката Єрьоменка В.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький апеляційну скаргу адвоката Цехмістера Є.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2024 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Миколаївка Кіровоградського району, Кіровоградської області, з повною загальною середньою освітою, на утриманні 3 малолітніх дітей, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. 00 коп.,

В С Т А Н О В И В:

           Постановою Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАПта накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. 00 коп.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 10.10.2024 року о 16 год. 03 хв. в смт Новгородка, вул. Криворізька, буд. 44, керуючи транспортним засобом автомобілем MAN TGA 18.480, номерний знак НОМЕР_3 , під час руху не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не стежив за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортним засобом у дорозі та у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкод в результаті його автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, травмованих немає, чим порушив вимоги  п.12.3, 2.3 б Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

       В апеляційній скарзі адвокат Цехмістер Є.В., який діє в інтересах 
 ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду та постановити нову, якою закрити провадження по справі у зв`язку за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
       Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що 10,10.2024 приблизно о 15 год. 40 хв. під час виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 10.10.2024 №бу1830р/дск рухався транспортним засобом MAN TGA 18/480 військовий номер НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_5 з напівпричепом SCMITZ КО 24 військовий номер НОМЕР_6 , номер шасі НОМЕР_7 через населений пункт Новгородка Кіровоградської області зі швидкістю приблизно 40 км/год. та потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, причиною якої став зустрічний автомобіль марки TOYOTA без номерного знаку, який виїхав на його смугу руху.
Щоб уникнути лобового зіткнення та заподіянню шкоди здоров`ю водію зустрічного автомобіля, старший солдат ОСОБА_1 був змушений екстрено загальмувати та з`їхати зі своєї смуги на узбіччя праворуч, в результаті чого значно пошкодив автомобіль.
Згідно зі статтею 18 КУпАП крайня необхідність - це стан, в якому була вчинена дія, передбачена цим Кодексом або іншими законами України, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, і який виключає можливість кваліфікації цієї дії як адміністративного правопорушення. Обов`язковими ознаками крайньої необхідності є вчинення дії: 1) з метою усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління; 2) якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами; 3) якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Лише за наявності усіх трьох наведених вище умов особа звільняється від адміністративної відповідальності на підставі статті 17 цього Кодексу, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, вчинене у стані крайньої необхідності, підлягає закриттю.
В напівпричепі автомобіля перевозилися вибухові речовини, у випадку зіткнення двох транспортних засобів могли загинути водій / пасажнри та або при виникненні пожежі, міг би статися вибух від якого могло б постраждати велика кількість цивільних осіб, в тому числі неповнолітніх. Так як ДТП сталася біля навчального закладу. А при фактичному ДТП постраждав лише автомобіль та огорожа.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити,з таких підстав.

В суді апеляційної інстанції адвокат Єрьоменко В.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 та сам ОСОБА_1 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, зазначивши, що причиною ДТП став зустрічний автомобіль марки «TOYOTA» без номерного знаку, під керуванням ОСОБА_2 , який виїхав на його руху. Щоб уникнути лобового зіткнення та заподіянню шкоди здоров`ю водію зустрічного автомобіля, старший солдат ОСОБА_1 був змушений екстрено загальмувати та з`їхати зі своєї смуги на узбіччя праворуч, в результаті чого значно пошкодив автомобіль. На підтвердження надали фотографію де автомобіль «TOYOTA» перебуває на зустрічній для нього смузі руху та на смузі руху автомобіля MAN TGA 18/480 військовий номер НОМЕР_4 . 

       Згідно  ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Цією ж нормою закону передбачено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності її дія або бездіяльність повинна бути протиправною, тобто порушувати встановлений законом порядок.
Згідно положень ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне  правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.  При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані   встановлюються   протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки,   відеозапису   чи   засобів   фото -   і   кінозйомки, відеозапису,   які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, можуть бути лише водії транспортних засобів. При цьому пошкодження таких засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення правил дорожнього руху. 

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення апеляційний суд приходить до наступних висновків. 

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 537683 від 10.10.2024 року ОСОБА_1 10.10.2024 року о 16 год. 03хв. в смт. Новгородка, вул. Криворізька, буд. 44, керуючи транспортним засобом автомобілем MAN TGA 18.480, номерний знак НОМЕР_3 , під час руху не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не стежив за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортним засобом у дорозі та у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкод в результаті його автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, травмованих немає.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 537683 від 10.10.2024 в провину ОСОБА_1 ставиться порушення вимог п. 2.3 б, п. 12.3 Правил дорожнього руху. 

За змістом п. 2.3 б Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Тобто навіть якщо водій не бачить небезпеку, він повинен вміти передбачити потенційну небезпеку. Це особливо актуально у зоні небезпечних поворотів, перехресть з обмеженою оглядовістю, при наближенні до пішохідних переходів, інших небезпечних ділянок позначених відповідними дорожніми знаками.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 10.10.2024 року останній пояснив, що 10.10.2024 року близько 16.00 год. він керував автомобілем MAN TGA 18.480, номерний знак НОМЕР_3 , разом ОСОБА_3 по вул. Криворізька в смт Новгородка в бік м. Кропивницький та наближаючись до пішохідного переходу він помітив, що на зустріч йому раптово виїхав автомобіль «Тойота», темного кольору. З невідомих йому причин, даний автомобіль виїхав на зустрічну смугу. 
З метою уникнення лобового зіткнення він почав різко гальмувати і приймати в право, внаслідок чого його автомобіль склало та юзом понесло за межі проїзної частини, де в подальшому відбулося зіткнення з електроопорою та парканом. Тілесних ушкоджень він не отримав, до закладів лікування не звертався і не планує.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_4 від 10.10.2024 року останній пояснив, що 10.10.2024 року близько 16.00 год. він разом з ОСОБА_5 , який керував автомобілем MAN TGA 18.480, номерний знак НОМЕР_3 , рухалися в смт. Новгородка в бік м. Кропивницький та по вул. Криворізькій біля пішохідного переходу він помітив, що на зустріч їм їде автомобіль «Тойота», темного кольору та виїжджає на зустрічну смугу. 
Після чого, водій ОСОБА_1 з метою уникнення лобового зіткнення почав різко гальмувати, та внаслідок екстреного гальмування автомобіль склало та понесло юзом за межі проїзної частини, де в подальшому відбулося зіткнення з електроопорою та огорожею. Тілесних ушкоджень він не отримав, від госпіталізації відмовився, медичної допомоги не потребує.

Згідно схеми місця ДТП, яка сталася 10.10.2024 року о 16 год. 03 гхв., місцем виникнення ДТП за участі транспортного засобу MAN TGA 18.480, номерний знак НОМЕР_3 є смт. Новгородка, вул. Криворізька, буд. 37 (30 км+50м). 
З даної схеми вбачається, що згідно дорожніх знаків головна дорога знаходиться по вул. Криворізька, на якій розташовані дорожні знаки «Пішохідний перехід» та дорожня розмітка 1.14.2 «Зебра», яка позначає нерегульований і регульований пішохідний перехід з підвищеною вірогідністю виникнення дорожньо-транспортних пригод. Автодорога регульована горизонтальною дорожньою розміткою, яка поділяє дорогу на дві смуги руху, загальна ширина дороги 14,64 м. Крім того, на схемі показано гальмівний шлях автомобіля MAN TGA 18.480, номерний знак НОМЕР_3 та місце його зіткнення з огорожею, а на середині автодороги зафіксовано місцезнаходження автомобіля TOYOTA, без номерного знака.

За змістом статей 10,11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.
Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.
Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності.
Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.
Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.
Отже, положеннями КУпАП передбачено можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності у випадках, коли вчинені нею дії, які мають ознаки правопорушення і за які КУпАП передбачена відповідальність, вчинені у стані крайньої необхідності.

Проаналізувавши вищевикладене, колегія суддів вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки за даних конкретних обставин його дії відповідали тій обстановці, яка склалась коли йому на його смузі руху виїхав інший транспортний засіб, а тому для відвернення більш тяжких наслідків він змушений був гальмувати та змінити напрямок руху.. 
В той же час, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що саме не виконання водієм  ОСОБА_1 вимог п. 2.3 б, п. 12.3 Правил дорожнього руху знаходяться у прямому причинному зв`язку із обставинами ДТП та їхніми наслідками. 
Натомість в матеріалах справи наявні пояснення  ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з яких можливо зробити висновок про те, що причиною ДТП став виїзд автомобіля «TOYOTA» на смугу руху автомобіля «MAN TGA 18.480», номерний знак НОМЕР_3 . 

Наведені факти свідчать про неналежність доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, але і оформлені у такий спосіб, який викликає сумніви щодо об`єктивності і повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення та такі, що несуть формальний характер з метою притягнення водія до адміністративної відповідальності.
Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ст.124КУпАП, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.
При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, враховуючи викладене вище, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про недоведеність та відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124КУпАП.
За умовами ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі не містять всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ст.124КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.
За таких обставин, районний суд помилково дійшов висновку про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного правопорушення, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а вказана постанова суду скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП, а саме через відсутність складу правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Цехмістера Є.В., який діє в інтересах  ОСОБА_1    - задовольнити.
Постанову Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2024 року, якою  ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. 00 коп.,- скасувати.
На підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124КУпАП, відносно  ОСОБА_1  - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Кропивницького 
апеляційного суду                   Р.А. Бондарчук