ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року	Львів	Справа № 380/1273/24 пров. № А/857/8996/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                                  Обрізко І.М., 
суддів                                                                      Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року, прийняте суддею Хомою О.П. у місті Львові, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, -
                                                            
                                                           встановив:

ОСОБА_1 (надалі – позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач) про визнання неправомірними дії щодо проведення з 01.03.2022 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (надалі – Постанова №118) та з 01.03.2023 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (надалі – Постанова №168) виплати позивачу пенсії з обмеженням її максимальним розміром; зобов`язання вплачувати з 01.03.2022 та з 01.03.2023 пенсію без обмеження її максимальним розміром, враховуючи раніше виплачені суми; визнання протиправними дії щодо не нарахування та виплати доплати до пенсії в сумі 2000,00 гривень з 01.07.2021 на підставі вимог постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (надалі – Постанова №713); зобов`язання провести нарахування та виплату доплати до пенсії позивачу з 01.07.2021 в сумі 2000,00 гривень на підставі вимог Постанови № 713.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність щодо відмови у нарахуванні та виплаті щомісячної доплати у розмірі 2000 грн, передбаченої Постановою №713; зобов`язано перерахувати з 19.07.2023 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000 грн, передбачену Постановою №713, та здійснити виплату, з урахуванням виплачених сум; визнано протиправними дії щодо обмеження пенсії максимальним розміром та не виплати з 01.12.2023 індексації пенсії, проведеної відповідно до Постанов №118 та №168; зобов`язано перерахувати та виплатити з 01.12.2023 пенсію з урахуванням індексації, проведеної на виконання вказаних постанов, без обмеження її максимальним розміром та з урахуванням проведених виплат. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Суд виходив з того, що  оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений ГУ ПФУ 01.04.2022 на виконання судового рішення з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, то позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2 000 грн відповідно до Постанови № 713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття Постанови № 713 - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018, що відповідає правовій позиці, викладеній у постанові Верховного Суду від 08.11.2022 у справі №420/2473/22, яка врахована судом при прийнятті рішення у даній справі.
Суд звернув увагу, що позивач, оскаржуючи бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати доплати до пенсії з 01.04.2022 згідно Постанови №713, звернувся до суду з позовом 18.01.2024, тобто з пропуском строку звернення до суду.
Суд зазначив про факт встановлення чи невстановлення позивачу доплати до пенсії з 01.04.2022, останньому не могло не бути відомо принаймні з травня 2022, тобто з моменту отримання пенсії за квітень 2022.
З огляду на наведене, право позивача на отримання щомісячної доплати в розмірі 2 000 грн підлягає перерахунку та виплаті з 19.06.2023, тобто в межах шестимісячного строку звернення до суду.
Щодо вимог позивача в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахування проведених індексації пенсії та без обмеження максимальним розміром, то судом встановлено, що на підставі перерахунку за пенсійною справою №ХВ1303009151 МВС, ГУ ПФУ у Львівській області з 01.12.2023 здійснило перерахунок пенсії позивача, обрахувавши основну пенсію у розмірі 79% сум грошового забезпечення та з урахуванням індексації базового ОСНП за 2022 рік в сумі 2 451 грн 51 к., індексації базового ОСНП за 2023 рік в сумі 1 500 грн, розмір пенсії разом з надбавками склав 21 462 грн 33 к.
Проте відповідачем повторно застосовано обмеження пенсії максимальним розміром, в результаті чого розмір такої склав 20 930 грн.
Таким чином, фактично проведену пенсійним органом і включену у перерахунок пенсії з 01.12.2023 індексацію пенсії на виконання вимог Постанов №118 та №168, позивачу не виплачено у зв`язку із протиправним повторним застосуванням відповідачем обмеження пенсії максимальним розміром.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що вказане судове рішення прийняте із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
В апеляційній скарзі зазначає, що  відповідач взяв до уваги виключно наданий ГУ ПФУ у Львівській області перерахунок пенсії з 01.12.2023, а розрахунки на доплату (виплату, утримання) пенсії, в яких зазначається стан проведення перерахунку пенсії за індексаціями на виконання Постанов №118 та №168, не врахував.
Звертає увагу на те, що невиплата доплати до пенсії  відповідно до  Постанови №713 в розмірі 2000 грн., як і обмеження  пенсії в основному розмірі, визнані незаконними та відбулися з вини органу Пенсійного фонду, тому позивач має право на неї з дати виникнення такого. Окрім цього, оскаржувати раніше невиплату  доплати до пенсії  згідно постанови КМУ від 24.07.2021 №712, коли відповідач і так обмежував виплату основного розміру пенсії максимальним розміром, без зняття такого обмеження не мало жодного сенсу.
Просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині постанову, якою повністю задовольнити позов. 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, приходить до наступного.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд у повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.11.2021 у справі №380/14058/21 зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області здійснити перерахунок і виплату з 01.12.2019 основного розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ДУ ТМО МВС України по Л/о від 07.06.2021 №1092 про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019.
На виконання вказаного судового рішення відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.04.2022 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на листопад 2019 та перестав виплачувати щомісячну доплату у розмірі 2000 грн, передбачену Постановою №713.
Позивач звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про нарахування та виплату доплати до пенсії у розмірі 2 000 грн згідно з Постановою №713 .
ГУ ПФУ у Львівській області листом від 28.11.2023 №317678-33235/Г-52/8-1300/23 повідомило, про відсутність підстав для перерахунку вказаної доплати, оскільки розмір пенсії позивача після 01.03.2018 було переглянуто у зв`язку з виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.11.2021 у справі №380/14058/21, тому з 01.04.2022 позивачу не належить підвищення, передбачене Постановою №713.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.09.2023 у справі №380/15233/23 зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром з 01.12.2019, із урахуванням виплачених сум.
ГУ ПФУ у Львівській області з 01.12.2023 здійснило перерахунок пенсії позивача, за пенсійною справою №ХВ1303009151 МВС, основний розмір якої здійснено в розмірі 79% сум грошового забезпечення та, з урахуванням індексації базового ОСНП за 2022 рік в сумі 2 451 грн 51 к, індексації базового ОСНП за 2023 рік в сумі 1 500 грн, розмір пенсії разом з надбавками склав 21 462 грн 33 к.
З вказаного перерахунку встановлено, що відповідачем повторно застосовано обмеження пенсії позивача максимальним розміром, в результаті чого розмір такої склав 20 930 грн.
Позивач звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про виплату пенсії з 01.03.2023 з урахуванням індексації відповідно до Постанов №118 та №168.
ГУ ПФУ у Львівській області листом від 12.12.2023 №1300-5308-8/182335 відмовило з тих підстав, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.09.2023 у справі №380/15233/23 на ГУ ПФУ у Львівській області не покладено зобов`язань щодо перерахунку та виплати пенсії позивача без обмеження максимальним розміром.
Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі в органах внутрішніх справ регулює Закон №2262-ХІІ.
Відповідно до положень статті 63 Закону №2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
З метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб прийнято Постанову № 713.
Пунктом 1 Постанови №713 установлено з 01.07.2021 особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 01.03.2018, щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.
Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01.03.2018, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018 або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.
У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше, ніж на 2000 грн. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 грн, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.
Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 01.07.2021.
Пунктом 3 Постанови №713 встановлено Пенсійному фонду України забезпечити встановлення з 01.07.2021 виплат, передбачених пунктами 1 і 2 цієї Постанови, а також виплат, передбачених абзацом другим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 №656 «Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій» для учасників бойових дій та постраждалих учасників Революції Гідності, за матеріалами пенсійних справ.
Як встановлено судом, пенсію ОСОБА_1 було перераховано на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.11.2021 у справі № 380/14058/21.
Після здійснення перерахунку ГУ ПФУ у Львівській області з 01.04.2022 не здійснювало позивачу доплату, передбачену Постановою №713.
Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді. У постанові від 08.11.2022 у справі №420/2473/22 Верховний Суд дійшов такого висновку:
« Відповідно до пояснювальної записки до проекту Постанови №713 метою її ухвалення зазначено поетапне зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018, які мають місце після перерахунку пенсії.
Прийняття постанови зумовлено тим, що в червні 2021 в осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), яким пенсію призначено відповідно до Закону № 2262-ХІІ, завершується період виплати частини коштів компенсації підвищеного розміру пенсії за 2016-2017 роки і підвищення розмірів пенсій з 2016 для цієї категорії пенсіонерів не відбувалося. Сумарна виплата пенсії з цією доплатою з 01.07.2021 зменшилася до місячного розміру пенсії та середній розмір цієї виплати складає біля 2000,00 грн. Крім того, після перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям Збройних Сил України у 2018, їхні пенсії не індексувалися через відсутність відповідного механізму, а диспропорція у розмірах пенсій в залежності від часу їх призначення складає більше 70 відсотків. Мінімальні пенсійні виплати для військовослужбовців, зокрема складають близько 2000,00-2700,00 грн.
Таким чином, внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акта Уряду з 01.07.2021 колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону № 2262-ХІІ до 01.03.2018 було установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн виплата якої не здійснюється у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018.
Водночас, аналіз наведених норм права, а також мети прийняття Урядом вказаної Постанови №713 свідчить про те, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 Постанови №713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення Постанови №713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.
У зв`язку із чим колегія суддів не може погодитись із висновком суду апеляційної інстанції про те, що проведений на виконання судового рішення по справі №420/18380/21 перерахунок пенсії позивача відбувся не з метою відновлення порушеного права позивача, а фактично внаслідок зміни правового врегулювання спірних правовідносин після набрання законної сили рішенням суду по справі № 826/12704/18 у 2019, внаслідок чого змінились складові грошового забезпечення.
Таким чином, оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений ГУ ПФУ 06.01.2022 на виконання судового рішення з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, то позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн відповідно до Постанови № 713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття Постанови №713 - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018.»
3астосовуючи наведені висновки до обставин цієї справи, колегія суддів вважає, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 , проведений ГУ ПФУ у Львівській області на виконання судового рішення з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.
Тому вірним є висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 має право на щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000 грн відповідно до Постанови №713.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.03.2023 у справі №600/870/22-а, від 04.04.2023 у справі №380/25987/21, від 18.04.2023 у справі №560/6528/22 та від 26.04.2023 у справі №160/14146/22.
Предметом цього спору є незгода ОСОБА_1 з тим, що йому припинено виплату доплати у розмірі 2000 грн відповідно до Постанови №713 з 01.07.2021.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.
При цьому, поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).
Колегія суддів наголошує, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.
Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18, від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а, від 25.02.2021 у справі №822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі №816/197/18, від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №822/1928/18) та дійшла наступного правового висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:
1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;
2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що про факт встановлення чи невстановлення позивачу доплати до пенсії з 01.04.2022 останньому не могло не бути відомо принаймні з травня 2022, тобто з моменту отримання пенсії за квітень 2022.
До позовної заяви долучено лист-відповідь ГУ ПФУ у Львівській області від 28.11.2023 №317678-33235/Г-52/8-1300/23 на звернення щодо припинення виплати доплати до пенсії, передбаченої Постановою №713, відповідно до якої відсутні підстави для проведення такої з 01.04.2022.
З урахуванням наведених норм права та з огляду на те, що ОСОБА_1 просив відновити виплату доплати до пенсії у розмірі 2 000 грн. з 01.07.2021, а з цим позовом звернувся 18.01.2024 та беручи до уваги періодичний характер пенсійних виплат, об`єктивність та відчутність різниці в отримуваній кожного місяця сумі пенсії на 2 000 грн менше, та наведені правові висновки Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку, що відмова ГУ ПФУ у Львівській області у виплаті ОСОБА_1 щомісячної доплати у розмірі 2000 грн є протиправною. Відтак позовні вимоги у цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню, шляхом відновлення щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2 000 гривень відповідно до Постанови №713 з 19.06.2023.
Зазначене відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 05.03.2024 у справі №300/5476/22.
З приводу вимог  про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахування проведених індексації пенсії та без обмеження максимальним розміром, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.
Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.
Згідно із статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Як визначено статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі Закон № 1402-VIII) суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Стаття 13 Закону № 1402-VIII розкриває суть такої конституційної засади судочинства як обов`язковість судових рішень, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.
Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що враховуючи вказану норму, право позивача на перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимального розміру пенсії підтверджене рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.09.2023 у справі №380/15233/23, яке набрало законної сили та має преєюдиційне значення.
Перерахунок пенсії позивача пенсії без обмеження максимального розміру пенсії є обов`язковим для виконання відповідачем не тільки при перерахунку пенсії на виконання рішення від 29.09.2023 у справі №380/15233/23, а й будь-якого перерахунку в майбутньому.
Поведінка ГУ ПФУ у Львівській області при проведенні перерахунку пенсії позивачу без урахування вказаного судового рішення між цими сторонами у аналогічних правовідносинах нівелює таку конституційну засаду судочинства як обов`язковість судового рішення, закріплену статтею 129-1 Конституції України та суперечить вимогам статті 13 Закону № 1402-VIII, статей 14 та 370 КАС України та створює додаткове навантаження на судову систему.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-XII (далі - Закон №1282-ХІІ) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення).
Відповідно до частини п`ятої статті 2 Закону №1282-XII індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» установлено, що з 01.03.2022 розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31.12.2021 включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсій і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» установлено, що з 01.03.2023 розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13,21 і 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категорія осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 Постанови №118 (Офіційний вісник України, 2022, №18 ст. 968) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2022 включно підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.
Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності військовослужбовців як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена, зокрема тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 20.03.2002 №5-рп/2002, абзац четвертий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 17.03.2004 №7-рп/2004).
Верховний Суд у постанові від 16.12.2021 у справі №400/2085/19 наголосив про протиправність обмеження органом пенсійного фонду максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ, та зазначив, що у спірних відносинах підлягають застосуванню норми Закону №2262-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI.
Суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що право на соціальний захист є комплексним гарантованим Конституцією України невідчужуваним основоположним правом, яке, за загальним правилом, має абсолютний характер (не залежить від внесення змін до законів або фінансових можливостей держави) та за жодних умов не може бути скасоване, а його обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній  у постанові від 16.03.2021 у справі № 640/9677/20.
Як встановлено судом на підставі перерахунку за пенсійною справою №ХВ1303009151 МВС, ГУ ПФУ у Львівській області з 01.12.2023 здійснило перерахунок пенсії позивача, обрахувавши основну пенсію у розмірі 79% сум грошового забезпечення та з урахуванням індексації базового ОСНП за 2022 рік в сумі 2 451 грн 51 коп, індексації базового ОСНП за 2023 рік в сумі 1 500 грн, розмір пенсії разом з надбавками склав 21 462 грн 33 коп.
Проте відповідачем повторно застосовано обмеження пенсії максимальним розміром, в результаті чого розмір такої склав 20 930 грн.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що фактично проведену пенсійним органом і включену у перерахунок пенсії з 01.12.2023 індексацію пенсії на виконання вимог Постанов №118 та №168, позивачу не виплачено у зв`язку із протиправним повторним застосуванням відповідачем обмеження пенсії максимальним розміром.
Даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що відмова відповідача у нарахуванні та виплаті щомісячної доплати, передбаченої Постановою №713 у розмірі 2000 грн, свідчить про бездіяльність, а обмеження пенсії позивача максимальним розміром свідчить про дії, які не відповідають визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям поведінки відповідача у спірних правовідносинах та Закону №2262-ХІІ, тому така бездіяльність та дії слід визнати протиправними, задовольнивши першу та третю позовні вимоги
Судом із матеріалів справи встановлено, що відповідач обмежив пенсію позивача максимальним розміром при здійсненні перерахунку пенсії на виконання судового рішення від 29.09.2023 у справі № 380/15233/23 з 01.12.2023, а не з 01.03.2022 і з 01.03.2023, як помилково вказує позивач.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Апеляційний суд при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №303-A, п. 29).
Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                            постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року у справі №380/1273/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	Т. І. Шинкар