Справа № 441/1536/22                                 Головуючий у 1 інстанції: Перетятько О.В. 
Провадження № 22-ц/811/3047/24                                Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
                30 грудня 2024 року м. Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого – судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 05 вересня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Зимноводівської сільської ради Львівської області, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, Львівська районна адміністрація, про визнання недійсним та скасування розпорядження, державного акта та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,
встановив:
27.10.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
-визнати недійсним та скасувати розпорядження голови Городоцької РДА №775 від 24.12.2002 року в частині передачі ОСОБА_2 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області;
-визнати недійсним та скасувати державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №058846 від 26.12.2002 року, виданий на ім`я ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Городоцької РДА №775 від 24.12.2002 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №148, скасувавши в Державному земельному кадастрі України площею 0,8247 га, кадастровий номер 4620987700:01:000:0056, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в с. Суховоля Львівського району (до проведення адміністративно-територіальної реформи – Городоцького району Львівської області);
-визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) площею 1,12 умовних кадастрових гектари, що належало ОСОБА_2 на підставі сертифіката ЛВ 0090075, виданого 09.10.1996 року та зареєстрованого за №10493, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Жодних заяв позивача про зміну (уточнення, доповнення) позовних вимог в матеріалах справи немає.
Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 22 серпня 2023 року позов задоволено.
Визнано недійсним та скасовано розпорядження голови Городоцької РДА Львівської області №775 від 24.12.2002 року, в частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,8247 га, на території Суховільської сільської ради і виданий на підставі означеного розпорядження на його ім`я державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №058846 від 26.12.2002 року, скасувавши його реєстрацію в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №148 та скасувавши в поземельній книзі запис про державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку.
Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) площею 1,12 ум.кад.га, що на підставі сертифіката про право на земельну частку (пай) ЛВ №0090075 від 09.10.1996 року, належало останньому ОСОБА_2 .
Стягнуто із Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області в користь ОСОБА_1 1984 грн. 80 коп. судового збору.
05.09.2024 року представник ОСОБА_1 – адвокат Мартин В.І. подала до суду заяву про виправлення описки в рішенні Городоцького районного суду Львівської області від 22 серпня 2023 року.
Зокрема, просила: в абзаці 1 резолютивної частини рішення замість фрази: «та скасувати в поземельній книзі запис про державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку», зазначити: «та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі України площею 0,8247 га, кадастровий номер 4620987700:01:000:0056, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в с. Суховоля Львівського району (до проведення адміністративно-територіальної реформи – Городоцького району Львівської області)», оскільки це унеможливлює виконання рішення.
Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 05 вересня 2024 року заяву задоволено. 
Викладено абзац другий резолютивної частини рішення в такій редакції: «Визнати недійсним та скасувати розпорядження голови Городоцької РДА Львівської області №775 від 24.12.2002 року, в частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,8247 га, на території Суховільської сільської ради і виданий на підставі означеного розпорядження на його ім`я державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №058846 від 26.12.2002 року, скасувавши його реєстрацію в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №148 та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі України, площею 0,8247 га, кадастровий номер 4620987700:01:000:0056, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в с. Суховоля Львівського району (до проведення адміністративно-територіальної реформи – Городоцького району) Львівської області».
Ухвалу суду оскаржило Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, просить її скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про виправлення описки відмовити.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що таке виправлення у рішенні суду не може вважатись опискою в розумінні статті 269 ЦПК України, адже докорінно змінює зміст судового рішення, доповнюючи його резолютивну частину задоволенням окремої позовної вимоги, з якою первинно позивач не звертався до суду. 
Додає, що ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). 
Звертає увагу, що скасування в поземельній книзі запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4620987700:01:000:0056 не може вважатись тотожним скасуванню державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, площею 0,8247 га, кадастровий номер 4620987700:01:000:0056, оскільки такі дії мають різні правові наслідки. 
Наголошує, що при скасуванні в поземельній книзі запису про державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку не наступає жодних правових наслідків та не є ефективним способом захисту прав та інтересів особи, оскільки в силу вимог ст.25 Закону України «Про Державний земельний кадастр», інформація про власників (користувачів) земельної ділянки вноситься до Поземельної книги відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У свою чергу, скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, площею 0,8247 га, кадастровий номер 4620987700:01:000:0056, буде мати наслідком закриття Поземельної книги на дану земельну ділянку. Відомості про земельну ділянку у разі скасування її державної реєстрації набудуть статусу архівних та відображатимуться на кадастровій карті в архівному шарі даних геоінформаційної системи.
Предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції, зазначена у п.19 ч.1 ст.353 ЦПК України, тому, відповідно до вимог ч.13 ст.7, ч.2 ст.369 цього Кодексу, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 30.12.2024 року, є дата складення повного судового рішення – 30.12.2024 року. 
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.
Описки – це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття.
Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номеру і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо) або мають технічний характер (тобто виникли в процесі виготовлення тексту рішення).
Виправленню підлягають лише ті описки, які мають очевидний характер. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення.
Для того щоб були наявні підстави для виправлення описки, помилка має відповідати таким критеріям: 1) вона повинна бути технічною, тобто спричиненою випадковими огріхами під час друкування тексту судового рішення (неуважністю суду, автоматичним виправленням текстовим редактором тощо); 2) таку технічну помилку має бути допущено під час складання тексту судового рішення самим судом; 3) помилка повинна бути мимовільною та випадковою, а не обумовленою цитуванням документів, у яких було допущено помилки іншими учасниками судового процесу (позивачем, відповідачем, експертом тощо).
Згідно роз`яснень, викладених в п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року за №14, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
Зазначена правова позиція висловлена також у постанові Верховного Суду від 06 серпня 2021 року у справі №2-3259/11 (провадження №61-5640св21).
Ухвала про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень має особливу правову природу, обумовлену її похідним характером, оскільки вона не вирішує будь-яких питань по суті, окрім як щодо виправлення допущених у судовому рішенні відповідного суду описок і очевидних арифметичних помилок або відмови у внесенні таких виправлень. Зміст ухвали про внесення виправлень у судове рішення завжди підпорядкований змісту судового рішення, до якого вносяться зміни, а тому оцінка правомірності постановлення такої ухвали з точки зору її змісту у випадку її оскарження в апеляційному чи касаційному порядку має здійснюватися одночасно з оцінкою змісту виправленого судового рішення.
Відповідно до ст.1 Закону України №3613-VI від 07 липня 2011 року «Про Державний земельний кадастр», Державний земельний кадастр – це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.
Державна реєстрація земельної ділянки – внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.
Згідно ч.1 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. 
Згідно з п.114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051 (далі – Порядок), державна реєстрація земельної ділянки скасовується державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок – на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об`єднання; коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника, – на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до зазначеного Реєстру.
Відомості про земельну ділянку у разі скасування її державної реєстрації: набувають статусу архівних за рішенням державного кадастрового реєстратора; відображаються на кадастровій карті в архівному шарі даних геоінформаційної системи; зберігаються в Державному земельному кадастрі постійно разом із відомостями про відповідного державного кадастрового реєстратора, дату та час набуття статусу архівних такими відомостями.
Водночас, згідно з п.60 Порядку, запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду.
Згідно з п.62 Порядку, державний кадастровий реєстратор письмово повідомляє протягом трьох робочих днів особу, на яку зареєстрована земельна ділянка, про скасування (поновлення) запису за формою згідно з додатком 10.
Із змісту позовних вимог позивача ОСОБА_1 та рішення Городоцького районного суду Львівської області від 22 серпня 2024 року вбачається, що такої вимоги, як скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі України, позивачем заявлено не було і судом першої інстанції така вимога не розглядалась.
Отже, така описка була допущена самим позивачем внаслідок помилкового формулювання заявлених позовних вимог і не була усунена ним у визначений процесуальним законом спосіб, тому не може бути виправлена судом в порядку статті 269 ЦПК України.
Суд першої інстанції при вирішенні даного питання наведеного не врахував і допустив порушення вимог процесуального закону, оскільки виправленням описки вніс зміни у зміст рішення – його резолютивну частину, вирішивши в такий спосіб вимогу, яку позивачем заявлено не було, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з прийняттям апеляційним судом нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про виправлення описки в рішенні Городоцького районного суду Львівської області від 22 серпня 2024 року.
Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд
постановив:
апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області задовольнити. 
Ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 05 вересня 2024 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 – адвоката Мартин Віри Іванівни про виправлення описки в рішенні Городоцького районного суду Львівської області від 22 серпня 2024 року – відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає. Повний текст постанови складений 30 грудня 2024 року.

Головуючий                                                                  С.М. Бойко
Судді:                                                                    С.М. Копняк
                                                                        А.В. Ніткевич