Дата документу  Справа № 333/838/24 
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №333/838/24                         Головуючий в 1 інст.Дмитрієва М.М.
Провадження №33/807/431/24                          Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.2 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року                                                місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього – адвоката Патяка А.С. на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 27 березня 2024 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки,
стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Згідно з постановою суду, 17 січня 2024 року, о 16 годині 21 хвилин, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Omega», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Патяк А.С. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
       
В обґрунтування своєї скарги зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення повторно.
Сторона захисту вважає, що не зазначення повторності, як обов`язкової ознаки правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, у фабулі правопорушення, свідчить про відсутність об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Патяк А.С. неодноразово викликались у судові засідання суду апеляційної інстанції, проте, жодного разу не з`явились. В судове засідання, призначене на 27 жовтня 2024 року ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Патяк А.С. теж не з`явились, про день та час судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином.
На адресу Запорізького апеляційного суду 28 жовтня 2024 року від захисника-адвоката Патяка А.С. надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність у зв`язку перебуванням на лікарняному. Крім того, захисник-адвокат Патяк А.С. повідомив про те, що ОСОБА_1 тривалий час не виходить з ним на телефонний зв`язок, його місцезнаходження та діючі засоби зв`язку, йому не відомі. 
Сам ОСОБА_1 причини неявки до суду апеляційної інстанції не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від останнього до суду також не надходило.
Суд апеляційної інстанції неодноразово відкладав апеляційний розгляд провадження через неявку сторони захисту, зокрема і самого ОСОБА_1 . Останній викликався до суду, шляхом направлення судової повістки за адресою вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення, яка повернулась до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання», а також за допомогою оголошення на сайті Судової влади України. 
Судом апеляційної інстанції було вжито всіх можливих заходів для повідомлення ОСОБА_1 та дотримання його права на особисту участь під час апеляційного розгляду провадження.
Проте, останній долею своєї справи не цікавиться та подальше відкладення апеляційного розгляду через неявку ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Патяка А.М. може затягнути цей розгляд на невизначений час.
З урахуванням викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Патяка О.М., що узгоджується з положеннями ст.294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При апеляційному розгляді встановлено таке.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП (порушення вимог п.2.5 ПДР України), засновані на досліджених в судовому засіданнідоказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена відомостями, що містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №621660 від 17 січня 2024 року згідно з яким, 17 січня 2024 року о 16 годині 21 хвилин, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Opel Omega», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП;
- у направленні на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 січня 2024 року;
- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.
Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону №4 УПП в Запорізькій області ДПП рядового поліції Деркач О., згідно з яким, остання доповідає, що 17 січня 2024 року під час патрулювання Комунарського району на АП 601 по вул.Чкалова, поблизу буд.19 в м.Запоріжжя о 16 год. 21 хв. було зупинено транспортний засіб «Opel Omega», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . У водія під час спілкування були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога, ОСОБА_1 відмовився. Також, встановлено, що ОСОБА_1 не має права на керування усіма видами транспортних засобів. На ОСОБА_1 було складено протоколи за ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП. ПВ не вилучалось. ТД не видавався. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР. Про повторність попереджений. Подія фіксувалась на бодікамеру №474996, №475861.
Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП (порушення вимог п.2.5 ПДР України), при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними і допустимими.
Згідно з оскаржуваною постановою, в суді першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав.
Його захисником-адвокатом Патяком А.С. (до початку судового засідання) було направлено на адресу суду першої інстанції клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 621660 відсутнє посилання на те, що правопорушення вчинено ОСОБА_1 повторно, що впливає на кваліфікацію вчиненого адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. В судовому засіданні адвокат Патяк А.С. вказане клопотання підтримав.
Як зазначено вище, в судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 також не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки до суду апеляційної інстанції не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від останнього до суду не надходило.
На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника-адвоката Патяка А.С., правильності висновків суду першої інстанції в частині доведеності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, не спростовують.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 в цілому складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
У зазначеному протоколі міститься підпис самого ОСОБА_1 без жодних зауважень.
Даних про те, що останній оспорював відомості, зазначені у протоколі, в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.
Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

Разом з тим, переглядаючи постанову суду в частині правової кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого із порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.
Отже, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, є вчинення особою діяння повторно протягом року. Відсутність вищезазначеної кваліфікуючої ознаки виключає відповідальність саме за частиною другою статті 130 КУпАП.
Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №621660 від 17 січня 2024 року, складеному щодо ОСОБА_1 , за ч.2 ст.130 КУпАП, при формулюванні суті правопорушення не відображено, що правопорушення ОСОБА_1 вчинено повторно протягом року на що обґрунтовано звернув увагу захисник в апеляційній скарзі.
В оскаржуваній постанові при формулюванні суті вчиненого правопорушення про таке теж не ідеться.
В матеріалах справи та в оскаржуваній постанові містяться відомості про те, що постановою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 29 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено на нього відповідне стягнення.
При цьому, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, працівниками поліції до протоколу не долучено копію постанови Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 29 червня 2023 року.
За таких обставин, дії ОСОБА_1 в зазначеній частині мають бути кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, що відповідає фабулі, викладеній в самому протоколі про адміністративне правопорушення та в оскаржуваній постанові.
Окрім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що такий вид стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами на ОСОБА_1 накладений безпідставно, через таке.
Відповідно до п.28 Постанови ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини протии безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.
Статтею 30 КУпАП передбачено позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові, в т.ч. права керування транспортними засобами.
Зі змісту вказаної статті убачається, що позбавити права керування транспортними засобами можна особу, якій таке право надане.
Згідно з довідкою УПП в Запорізькій області, яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.
З огляду на викладене, таке адміністративне стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами на ОСОБА_1 не може бути накладено.
Отже, на підставі положень ст.294 КУпАП, оскаржувана постанова суду підлягає зміні в частині кваліфікації дій ОСОБА_1 та накладеного на нього стягнення.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
З урахуванням зазначеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Патяка А.С. задовольнити частково.
Постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 27 березня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП змінити.
Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч.2 ст.130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп., без позбавленням права керування транспортними засобами.
У решті постанову залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду                                         С.В. Дадашева