ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 березня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/24024/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу 
Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області
на рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року (суддя Сліпець Надія Євгенівна ) в адміністративній справі 
за позовом       ОСОБА_1     
до  Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області         
про  визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1    звернулась до суду з позовом, в якому просить:     визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 01.08.2024 № 43656/03-16 про відмову в призначенні пенсії за віком;  зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути звернення від 25.07.2024 з урахуванням відомостей, що містяться у трудовій книжки колгоспника НОМЕР_1 , а також архівних довідках від 22.02.2017 № 141, № 142, № 143, № 144, № 145, які видані Комунальною архівною установою «Трудовий архів П`ятихатського району».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 01.08.2024 за № 046550008172 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.07.2024 про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 12.09.1980 по 28.10.1989. У задоволенні іншої частини позовних вимог  відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позову повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. 
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1    27.07.2024 звернувся до органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області   від 01.08.2024 № 046550008172 позивачеві відмовлено в призначенні пенсії за віком.          
Відповідно до названого рішення, за результатом розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано період роботи за довідкою №  141 від 22.02.2017, оскільки зазначене ім`я та по батькові не відповідає паспортним даним заявниці. 
Вважаючи протиправними рішення відповідача, ОСОБА_1   звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Статтею 62 цього ж Закону встановлено, що  основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За приписами постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що основним документам, на підставі якого органи ПФУ перевіряють наявність трудового стажу особи, є трудова книжка.
Згідно з записами трудової  книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 30.10.1989 ОСОБА_1 : 12.09.1980 прийнята на відділення №  2 дояркою на ферму № 5 (рішення управління колгоспу від 12.09.1988, прот. № 1);  28.10.1989 виключена з членів колгоспу та звільнена за власним бажанням (рішення управління колгоспу від 28.10.1989, прот. № 2).
Згідно з архівною довідкою № 141 від 22.02.2017 «в книгах обліку оплати праці колгоспу «Дружба», з лютого 1993 року КСП «Дружба», з квітня 2000 року ПСП «Шанс» зазначається ОСОБА_2 , з 1981 року ОСОБА_3 ім`я ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 по батькові ОСОБА_6 , Вас., ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (так у документах) і її відпрацьовані людино-дні.
Суд апеляційної інстанції не вважає обґрунтованими доводи апелянта про неможливість зарахування періоду роботи з урахуванням архівної довідки № 141 від 22.02.2017, адже період роботи   ОСОБА_1 в колгоспі «Дружба» підтверджений трудовою книжкою позивача.
Архівна довідка  № 141 від 22.02.2017 лише додатково підтверджує кількість відпрацьованих людино-дні. за період з 1980 по 1989 рік.
Як вірно зазначив суд першої інстанції, з посиланням на висновки Верховного Суду у постанові від 30 вересня 2019 року в справі № 638/18467/15-а, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Доводи апеляційної скарги такий висновок не спростовують.
В частині відмови в задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржується, судом апеляційної інстанції не перевіряється.
Рішення суду першої інстанції ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні. 

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, 
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року в адміністративній справі № 160/24024/24  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з 18 березня  2025  року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.
Повна постанова складена 18 березня   2025 року. 
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова