ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
22 січня 2025 року
м. Київ
 
справа № 724/188/16-ц
провадження № 61-8339св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),
суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю., 
 
учасники справи:   
заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ескроу Капітал», 
стягувач - Акціонерне товариство «ОТП Банк», 
зацікавлені особи: приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Коломієць Віталій Кирилович, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (боржники),
розглянув у порядку письмового  провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 02 травня 2024 року у складі судді Єфтеньєвої О. Г. та постанову Чернівецького апеляційного суду від 04 липня 2024 року у складі колегії суддів: Перепелюк І. Б., Литвинюк І. М.,                   Половінкіної Н. Ю.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2016 року Публічне акціонерне товариств «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. 
Свої вимоги банк обґрунтовував тим, що 03 жовтня 2006 року між                         ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» (далі - АКБ «Райффайзенбанк України»), правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «ОТП Банк», був укладений кредитний договір, за умовами якого позичальник отримала кредит у розмірі 55 000,00 доларів США зі сплатою 13,99 % річних. 
На забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки від 03 жовтня                       2006 року, згідно якого останній прийняв на себе зобов`язання відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником його кредитних зобов`язань перед позивачем.
Через неналежне виконання позичальником умов кредитного договору від 03 жовтня 2006 року утворилася заборгованість у розмірі 639 359,63 грн, яку банк просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку на свою користь.
01 вересня 2016 року ОСОБА_1 подала зустрічний позов до ПАТ «ОТП Банк» про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним, посилаючись на те, що за своїм змістом вказаний кредитний договір не відповідає вимогам чинного законодавства України, а також її інтересам та волі. Банк допустив порушення чинного законодавства, внаслідок чого були порушені її права, як позичальника.
Просила суд визнати недійсним кредитний договір від 03 жовтня 2016 року                       № CNL-OAJ/327/2006, укладений між АКБ «Райффайзенбанк України», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ПАТ «ОТП Банк», та                  ОСОБА_1 , з моменту його укладення з настанням наслідків його недійсності. 
Короткий зміст судових рішень 
Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 23 травня 2017 року, залишеним без змін ухвалою  Апеляційного суду Чернівецької області від 31 серпня 2017 року та постановою Верховного Суду від 28 серпня 2019 року, позов ПАТ «ОТП Банк» задоволено.        
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ  «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором від 03 жовтня 2006 року станом на 10 вересня 2015 року в розмірі 29 298,05 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на                       17 вересня 2015 року становить 639 359,63 грн, яка складається із: залишку заборгованості за кредитом у сумі 24 621,18 доларів США; суми несплачених відсотків за користування кредитом, яка нарахована за період із 06 жовтня 2014 року до 10 вересня 2015 року, - 4 676,87 доларів США.
В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Короткий зміст заяви
У лютому 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ескроу Капітал» (далі - ТОВ «Ескроу Капітал») звернулося до суду з заявою про заміну стягувача на його правонаступника у виконавчих листах у справі                     № 724/188/16-ц за позовом ПАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Заяву обґрунтовувало тим, що 23 травня 2017 року Хотинський районний суд Чернівецької області ухвалив рішення у справі № 724/188/16-ц та стягнув з відповідачів на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором від 03 жовтня 2006 року у загальному розмірі 639 359,63 грн.
На підставі вказаного рішення суду 14 грудня 2020 року Хотинський районний суд Чернівецької області видав виконавчі листи у справі № 724/188/16-ц, які звернуто до примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Коломійця В. К.
13 лютого 2024 року приватний виконавець відкрив виконавчі провадження ВП № НОМЕР_1 та ВП № НОМЕР_2 відносно боржника ОСОБА_1 , а                         14 лютого 2024 року - виконавчі провадження ВП № НОМЕР_4 та                                  ВП № НОМЕР_3 відносно боржника ОСОБА_2 .
До теперішнього часу виконавчі листи перебувають на виконанні у приватного виконавця.
24 січня 2024 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Ескроу Капітал» укладені договори про відступлення права вимоги за кредитним та забезпечувальним договорами, за якими АТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «Ескроу Капітал» прийняло право вимоги за кредитним договором від 03 жовтня 2006 року                 № CNL-OAJ/327/2006, договором поруки від 03 жовтня 2006 року                                 № SR-OAJ/509/2006 та договором іпотеки від 05 жовтня 2006 року                                    № РCNL-OAJ/610/2006.
Таким чином  до ТОВ «Ескроу Капітал» перейшли всі повноваження АТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за вказаними договорами та ТОВ «Ескроу Капітал» набуло статусу нового стягувача (кредитора) й усіх процесуальних прав та обов`язків.
Посилаючись на норми статті 512 ЦК України, заявник просив замінити стягувача АТ «ОТП Банк» на його правонаступника ТОВ «Ескроу Капітал» у виконавчому листі Хотинського районного суду Чернівецької області по справі № 724/188/16-ц, провадження № 2/724/11/17, за позовом ПАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк») до ОСОБА_1 ,                    ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором                                           від 03 жовтня 2006 року № СNL-OAJ/327/2006  станом на 10 вересня                      2015 року в розмірі 29 298,05 доларів США, що еквівалентно 639 359,63 грн, яка складається із: залишку заборгованості за кредитом у сумі                                  24 621,18 доларів США; суми несплачених відсотків за користування кредитом, яка нарахована за період із 06 жовтня 2014 року до 10 вересня 2015 року, - 4 676,87 доларів США.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 02 травня                    2024 року заяву ТОВ «Ескроу Капітал» про заміну стягувача на його правонаступника у виконавчих листах задоволено.
Замінено стягувача АТ «ОТП Банк» на його правонаступника ТОВ «Ескроу Капітал» у виконавчому листі Хотинського районного суду Чернівецької області по справі № 724/188/16-ц за позовом ПАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 03 жовтня 2006 року № СNL-OAJ/327/2006 станом на 10 вересня 2015 року в розмірі 29 298,05 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 17 вересня 2015 року становить 639 359,63 грн.
Свій висновок суд першої інстанції аргументував тим, що стягувач ТОВ «Ескроу Капітал», як новий кредитор за кредитним договором від 03 жовтня 2006 року, не позбавлений можливості звернутися до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому документі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), оскільки це допускається як при відкритому виконавчому провадженні, так і за відсутності виконавчого провадження, тобто заміна може бути проведена на будь-якій стадії процесу.
Короткий зміст постанови апеляційної інстанції
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 04 липня 2024 року за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 02 травня 2024 року.
Апеляційний суд погодився з судовим рішенням суду першої інстанції як таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, вважав його законним і обґрунтованим та не вбачав підстав для його скасування.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
09 липня 2024 року представник ОСОБА_2 - адвокат Новіков О. П. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому листі.
Підставами касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків при вирішенні заяви.
Суди попередніх інстанцій не звернули увагу на те, що на момент подання цієї зави виконавчі провадження вже були відкриті, проте у поданій до суду заяві заявник просив замінити стягувача у виконавчому листі. Між тим, заміна стягувана (боржника) у виконавчому листі та заміна сторони виконавчого провадження є відмінними правовими категоріями. Заміна стягувана (боржника) у виконавчому листі допускається до відкриття виконавчого провадження, а заміна сторони виконавчого провадження - після відкриття виконавчого провадження.
Доводи інших учасників справи
Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили.
Рух справи в суді касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду від 26 липня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі № 724/188/16-ц.
Витребувано з Хотинського районного суду Чернівецької області матеріали справи № 724/188/16-ц за заявою ТОВ «Ескроу Капітал» про зміну стягувача на його правонаступника у виконавчих листах, заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Коломієць Віталій Кирилович, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
Ухвалою Верховного Суду від 20 серпня 2024 року справу № 367/1853/23 призначено до судового розгляду.
Обставини справи, які встановили суди попередніх інстанцій
Суди встановили, що рішенням Хотинського районного суду від 23 травня 2017 року задоволено позов ПАТ «ОТП Банк» про стягнення заборгованості. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за  кредитним договором від  03 жовтня 2006 року у розмірі  639 359,63 грн та стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 4 795,20 грн із кожного судового збору.
На підставі вказаного рішення суду 14 грудня 2020 року Хотинський районний суд Чернівецької області видав виконавчі листи у справі № 724/188/16-ц, які звернуто до примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Коломійця В. К.
13 лютого 2024 року приватний виконавець відкрив виконавчі провадження ВП № НОМЕР_1 та ВП № НОМЕР_2 відносно боржника ОСОБА_1 та                           14 лютого 2024 року - виконавчі провадження ВП № НОМЕР_4 та                                  ВП № НОМЕР_3 відносно боржника ОСОБА_2 
24 січня 2024 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Ескроу Капітал» укладені договори про відступлення права вимоги за кредитним та забезпечувальним договорами, за якими АТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «Ескроу Капітал» прийняло право вимоги за кредитним договором від 03 жовтня 2006 року                 № CNL-OAJ/327/2006, договором поруки від 03 жовтня 2006 року                                  № SR-OAJ/509/2006, договором іпотеки від 05 жовтня 2006 року                                    № РCNL-OAJ/610/2006, укладеними між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .
Межі та підстави касаційного перегляду 
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу (пункт четвертий частини другої статті 389 ЦПК України). 
Підставою касаційного оскарження постанови апеляційного суду є посилання заявника на порушення норм процесуального права. 
Касаційна скарга  підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.
Позиція Верховного Суду 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частин першої, другої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);                                    2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із зміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктивний склад у частині кредитора.
Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України, частиною першою якої встановлено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Тобто процесуальне правонаступництво передбачає перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни  сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника. 
Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.
Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК України, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватися скарги окремо від рішення суду.
Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документу, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Проте разом із тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує  лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом.
Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу.
До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові                   від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21).
Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.
У справі, яка переглядається, суди встановили, що 14 грудня 2020 року Хотинський районний суд Чернівецької області видав виконавчі листи у справі № 724/188/16-ц, які звернуто до примусового виконання.
13 та 14 лютого 2024 року приватний виконавець відкрив виконавчі провадження ВП № НОМЕР_1 та ВП № НОМЕР_2 відносно боржника                        ОСОБА_1 та виконавчі провадження ВП № НОМЕР_4 та ВП № НОМЕР_3 відносно боржника ОСОБА_2 відповідно.
На теперішній час виконавчі листи перебувають на виконанні у приватного виконавця.
У поданій до суду заяві ТОВ «Ескроу Капітал» просило замінити стягувача                АТ «ОТП Банк» на його правонаступника ТОВ «Ескроу Капітал» у виконавчому листі Хотинського районного суду Чернівецької області у справі                                  № 724/188/16-ц, провадження № 2/724/11/17, за позовом ПАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви правонаступника ТОВ «Ескроу Капітал», з огляду на те, що вказана заява є обґрунтованою та відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України.
При цьому, суди не звернули увагу на те, що у цій справі приватним виконавцем  виконавчого округу Чернівецької області Коломійцем В. К. відкрито виконавчі провадження з виконання виконавчих листів, виданих                      14 грудня 2020 року Хотинським районним судом Чернівецької області у справі № 724/188/16-ц. 
Поняття «заміна сторони виконавчого провадження» та «заміна стягувача у виконавчому листі» не є тотожними. Необхідною умовою для заміни сторони виконавчого провадження є перебування вказаного виконавчого документу на виконанні, а для заміни стягувача у виконавчому листі виконавчого документу, відповідно заява може бути подана до відкриття провадження виконавчого провадження з виконання вказаного виконавчого листа.
Отже, цивільний процесуальний закон передбачає можливість розгляду двох окремих, самостійних, процесуальних питання щодо: заміни сторони виконавчого провадження; заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року в справі № 201/16014/13-ц (провадження № 61-9098сво20) вказано, що: «підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.
Тобто, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами. При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197 цс 21) зазначено, що: «на стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України.
У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України».
Тобто, необхідною умовою для заміни сторони виконавчого провадження є перебування вказаного виконавчого документа на виконанні, а для заміни стягувача у виконавчому листі, відповідно заява може бути подана до відкриття провадження виконавчого провадження з виконання вказаного виконавчого листа.
Задовольняючи заяву ТОВ «Екроу Капітал», суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, за умови наявності відкритого виконавчого провадження помилково зазначив у резолютивній частині про заміну стягувача у виконавчому листі Хотинського районного суду Чернівецької області по справі № 724/188/16-ц провадження, № 2/724/11/17,          у той час як за наявності відкритого виконавчого провадження заміні підлягає стягувач у виконавчому провадженні.
Суди, при цьому, не врахували, що у цивільному процесуальному законодавстві діє принцип jura novit curia (суд знає закони), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При вирішенні цивільного спору суд у межах своїх процесуальних повноважень та в межах позовних вимог, встановлює зміст (правову природу, права та обов`язки) правовідносин сторін, які випливають з встановлених обставин та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законодавець вказує саме на норму права, що є значно конкретизованим, аніж закон. Більш того, виходячи з положень ЦПК України така функціональність суду носить імперативний характер. Підсумок такої процесуальної діяльності суду відображається в судовому рішенні, зокрема, в його мотивувальній і резолютивній частинах.
Тому обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia.
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) та від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19) викладено правовий висновок про те, що посилання суду в рішенні на інші норми права, ніж зазначені в позовній заяві, не може розумітися як вихід суду за межі позовних вимог. У зв`язку із цим суд, з`ясувавши при розгляді справи, що позивач послався не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує в рішенні саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити частково, оскаржені судові рішення змінити в редакції цієї постанови. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Згідно з частинами першою та четвертою статті 412 ЦПК України суд змінює рішення, якщо воно переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини. 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити частково, судові рішення змінити, виклавши мотиви задоволення заяви в редакції цієї постанови.
Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 02 травня                     2024 року  та постанову Чернівецького апеляційного суду від 04 липня                      2024 року змінити в редакції цієї постанови.
Викласти другий абзац резолютивної частини ухвали Хотинського районного суду Чернівецької області від 02 травня 2024 року в такій редакції: «Замінити стягувача - Акціонерне товариство «ОТП Банк» (зареєстроване місце знаходження: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 43 код ЄДРПОУ 21685166) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСКРОУ КАПІТАЛ» (зареєстроване місце знаходження: 03148, м. Київ, вул. Кучера Василя, будинок 3, офіс 16, код ЄДРПОУ 42136722) у виконавчих провадженнях, відкритих на підставі виконавчого листа, виданого у справі № 724/188/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «ОТП Банк») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № СNL-OAJ/327/2006                                     від 03.10.2006 року станом на 10.09.2015 року в розмірі 29298,05 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 17.09.2015 року становить 639 359,63 (шістсот тридцять дев`ять тисяч триста п`ятдесят дев`ять) гривень 63 копійки, яка складається із: залишку заборгованості за кредитом у сумі 24621,18 доларів США; суми несплачених відсотків за користування кредитом, яка нарахована за період з 06 жовтня 2014 року по 10 вересня 2015 року - 4676,87 доларів США».
У решті ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 02 травня 2024 року  та постанову Чернівецького апеляційного суду від 04 липня                     2024 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття. 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 Головуючий	М. Є. Червинська   	
Судді:	А. Ю. Зайцев  	
 	Є. В. Коротенко  	
 	 В. М. Коротун   	
 	 М. Ю. Тітов