ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року 
м. Київ
справа № 160/26436/23
адміністративне провадження № К/990/3423/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської    О.Р.,
суддів - Мацедонської В.Е., Смоковича М.І.,
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу №  160/26436/23
за позовом  ОСОБА_1 до Хлібодарівської сільської територіальної громади про стягнення середнього заробітку, провадження в якій відкрито,
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2023 року, постановлену в складі: головуючого судді Боженко  Н.В., і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Головко О.В., суддів Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,
УСТАНОВИВ:
І. Обставини справи
1.           ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Хлібодарівської сільської територіальної громади (далі - відповідач) з вимогою стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з розрахунку 711,77 грн за кожний робочий день за період з 18.11.2020 по 02.11.2022 (фактичний день звільнення) в сумі 353      037,92      грн із відрахуванням податків, обов`язкових платежів, нарахуванням і сплатою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та з урахуванням сплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 184   348,43 грн.
2.          Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 160/26436/23.
3.          Хлібодарівською сільською територіальною громадою подано до суду клопотання про закриття провадження у справі.
4.          Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2023, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.12.2023, задоволено клопотання Хлібодарівської сільської територіальної громади та закрито провадження у справі № 160/26436/23 на підставі пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України).
5.          Приймаючи рішення про закриття провадження, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позовні вимоги в цій справі стосуються періоду з 18.11.2020 по 02.11.2022, водночас в справі № 200/6722/21 розглянуто тотожні позовні вимоги за період з 18.11.2020 по 30.11.2021, а в справі № 200/4570/22 - з 01.12.2021 по 02.11.2022. Отже, весь спірний період цієї справи розглянуто в рамках двох інших справ, рішення в яких набрали законної сили.
6.          Суд першої інстанції також зазначив, що 07.11.2023 Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано клопотання про зміну предмету позову шляхом доповненням позовних вимог, яке надійшло від позивачки в підсистемі «Електронний Суд». Проте, розгляд клопотань здійснюється в порядку черговості, у зв`язку з чим наявність висновку про існування підстав для закриття провадження у справі зумовлює відсутність підстав для розгляду наступних клопотань (в цій справі - клопотання про зміну предмету позову), які надійшли до суду пізніше. При цьому позивачка не позбавлена можливості викласти відповідні предмет та підстави позову в новій позовній заяві. Окремо суд зауважив, що нова редакція основної позовної вимоги не змінює висновків цієї ухвали.
ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
7.          Уважаючи судові рішення судів попередніх інстанцій ухваленими з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивачка подала касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
8.          У касаційній інстанції позивачка також просить суд касаційної інстанції: 1) надати висновок про винну бездіяльність Хлібодарівської сільської територіальної громади щодо виплати всіх сум, що належить ОСОБА_1 , від установи в день звільнення за перенесеною датою 02.11.2022; 2) встановити правовий висновок стосовно кваліфікації спірних правовідносин між Хлібодарівською сільською територіальною громадою та ОСОБА_1 щодо стягнення середнього заробітку за вимушений прогул в умовах перенесення дати звільнення та щодо ефективного способу захисту порушеного права, який не суперечить закону; 3)      надати рекомендації суду першої інстанції про розгляд справи в загальному порядку.
9.          На обґрунтування касаційної скарги скаржниця зазначила, що для закриття провадження у справі №  160/26436/23 немає підстав. Позови у справах № 200/6722/21, № 200/4570/22 і №160/26436/23 не тотожні. Так, предметами позовів у вказаних справах є стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Однак, у справах № 200/6722/21 та №200/4570/22 вимога про оплату вимушеного прогулу є відповідальністю роботодавця за статтею 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України). А у справі № 160/26436/23 вимога про стягнення оплати праці за вимушений прогул спричинена обов`язком роботодавця згідно зі статтями 47 та 116 КЗпП України. У справах №200/6722/21 та №200/4570/22 підставою звернення до суду є невидача позивачці трудової книжки в день її звільнення (17.11.2020) та наявності/відсутності вини Хлібодарівської сільської територіальної громади в такій затримці видачі. А у справі №  160/26436/23 підставою звернення до суду є перенесення дати звільнення позивачки (з 17.11.2020 на 02.11.2022) та несплата у зв`язку з цим Хлібодарівською сільською територіальною громадою «заробітної плати» за період з 18.11.2020 по 02.11.2022.
10.          Скаржниця також звернула увагу на те, що суд першої інстанції не розглянув її заяву про зміну предмету позову, а також не встановив їй строк для надання заперечень на клопотання відповідача про закриття провадження у справі. Скаржниця вважає, що оскільки вона дотрималась визначеного законом порядку та строку подання заяви про зміну предмету або підстав позову, то суд першої інстанції повинен був першочергово розглянути саме її заяву, незалежно від черговості надходження клопотань від учасників справи.
11.          Також скаржниця вказала, що справу № 160/26436/23 розглянуто неповноважним складом суду апеляційної інстанції, що є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення з направленням справи на новий розгляд. Зокрема, на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.12.2023, викладену в електронній формі, накладено лише підпис головуючого судді Головко      О.В., однак підписи суддів Суховарова А.В. та Ясенової Т.І. відсутні. Про це свідчить відповідний протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, що містяться в підсистемі «Електронний суд».
12.          Указана касаційна скарга надійшла на адресу Суду 25.01.2024.
13.          За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській О.Р., суддям Смоковичу  М.І., Мацедонській   В.Е.
14.          07.02.2024 позивачка подала до Суду додаткові пояснення, які просила врахувати під час вирішення питанні про відкриття провадження у справі та розгляді справи. 
15.          Ухвалою Суду від 12.02.2024 відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.12.2023. 
16.          Відзиву на касаційну скаргу не надійшло.
17.          07.03.2024 позивачка подала до Суду клопотання про передачу справи № 160/26436/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, у разі якщо Суд під час розгляду її касаційної скарги дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему (яка полягає у визначенні кваліфікації спірних правовідносин та їхнього правового регулювання щодо виплати всіх сум, що належать позивачці від відповідача станом на 02.11.2022 у зв`язку зі зміною дати звільнення) і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.
18.          Суд витребував електронні матеріали справи №   160/26436/23 з Центральної бази даних.
ІІІ. Джерела права й акти їхнього застосування. 
19.          Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист визначеним шляхом.
20.          Відповідно до частини першої статті 47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
21.          Пунктом 4 частини першої статті 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
22.          Згідно з частини першої статті 241 КАС України судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови.
23.          Частинами першою, другою та четвертою статті 243 КАС України (у редакції, чинній на момент винесення оскаржуваних рішень) передбачено, що суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду; рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу; судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
24.          Відповідно до положень частини десятої статті 243 КАС України (у редакції, чинній на момент винесення оскаржуваних рішень) усі судові рішення викладаються письмово у паперовій та електронній формах. Судові рішення в електронній формі викладаються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, оприлюднюються в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), та підписуються електронним підписом судді (у разі колегіального розгляду - електронними підписами всіх суддів, які входять до складу колегії). 
25.          За правилами статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.
26.          Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
27.          Суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги ухвалює судові рішення у формі постанов згідно з вимогами, встановленими статтею 34 та главою 9 розділу II цього Кодексу, з урахуванням особливостей, зазначених у цій главі. Постанова або ухвала суду апеляційної інстанції оформлюється суддею-доповідачем (іншим суддею, якщо суддя-доповідач не згодний з постановою, ухвалою) і підписується всім складом суду, визначеним для розгляду справи, якщо інше не передбачено цим Кодексом (частини перша, третя статті 321 КАС України).
28.          Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
29.          Відповідно до вимог частини п`ятої статті 346 КАС України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
30.          Згідно з частиною першою статті 347 КАС України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.
31.          В силу частини другої статті 347 КАС України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується більшістю від складу суду, що розглядає справу.
32.          Згідно з частиною першою статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
33.          Згідно з частиною третьою статті 353 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, якщо: 1) справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави його відводу обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою; 3) справу розглянуто адміністративними судами за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; 4) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі; 5) судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені в судовому рішенні; 6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу; 7) судове рішення ухвалено судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.
34.          Відповідно до частини четвертої статті 353 КАС України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
ІV. Позиція Верховного Суду
35.          Надаючи оцінку аргументам касаційної скарги щодо вирішення справи неповноважним складом суду апеляційної інстанції (підписання постанови суду апеляційної інстанції у цій справі, викладеної в електронній формі, лише одним суддею, в той час як справа розглядалася колегіально у складі трьох суддів), що, на переконання позивачки, є обов`язковою підставою для скасування такого судового рішення, Суд указує таке.
36.          Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справ між суддями від 14.11.2023 (том 2 а.с. 12) підтверджується, що для розгляду справи №160/26436/23 у Третьому апеляційному адміністративному суді визначено склад колегії суддів: головуючу суддю - Головко О.В., суддів - Суховарова А.В., Ясенову Т.І. 
37.          Як убачається з матеріалів справи, повний тест постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 28.12.2023 у справі № 160/26436/23 (у паперовій формі) складений 28.12.2023 та підписаний всім складом колегії суддів: головуючою суддею Головко  О.В., суддями: Суховаровим А.В., Ясеновою Т.І. (том 2 а.с. 26).
38.          Водночас електронна форма такої постанови підписана лише одним суддею - Головко  О.В. Кваліфікованих електронних підписів інших суддів, що розглядали справу, - суддів Суховарова А.В., Ясенової Т.І. судове рішення не містить.
39.          Порушення норм процесуального права, визначені в переліку частини третій статті 353 КАС України, є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд.
40.          Аналізуючи положення процесуального закону, якими врегульовано питання щодо накладення на судове рішення, викладене в електронній формі, кваліфікованого електронного підпису судді (суддів у разі колегіального розгляду справи), Верховний Суд у постанові від 17.10.2024 у справі №  160/9467/23 указав, що частина третя статті 353 КАС України не містить такої обов`язкової підстави для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, як не накладення кваліфікованого електронного підпису судді (суддів у разі колегіального розгляду справи).
41.          Ураховуючи, що постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 28.12.2023 у справі №  160/26436/23 в паперовій формі підписана всіма суддями, які розглядали справу, Суд дійшов висновку про відсутність порушення норм процесуального права, на яке вказує позивачка та яке, згідно з приписами процесуального закону, є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.
42.          Надаючи оцінку аргументам касаційної скарги щодо відсутності в цій справі, передбачених пунктом 4 частини першої статті 238 КАС України, підстав для закриття провадження у справі, то Суд указує на таке.
43.          За змістом пункту 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
44.          Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті та остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.
45.          Необхідно зауважити, що відповідно до наведеної норми тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
46.          Таким чином, достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України є одночасна сукупність таких умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність в іншій справі постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи і які набрали законної сили.
47.          Закриваючи провадження за пунктом 4 частини першої статті 238 КАС України, суд першої інстанції виходив з тотожності предмету і підстав позовів у справах № 200/6722/21 та №200/4570/22 та у справі, що розглядається, а також ураховував, що у справах №  200/6722/21 та №200/4570/22 є судові рішення, що набрали законної сили, яким вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Указані висновки підтримано судом апеляційної інстанції.
48.          Отож спірним є питання наявності в межах трьох справ №200/6722/21, №200/4570/22 і №160/26436/23 одночасної сукупності вказаних умов для закриття провадження у справі, що розглядається.
49.          Як убачається з матеріалів справи, позивачка з 12.11.2015 працювала на посаді сільського голови Діанівської сільської ради. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 №710-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Донецької області» територія Діанівської територіальної громади, представницьким органом якої була Діанівська сільська рада, після перших місцевих виборів 25.10.2020 увійшла до складу Хлібодарівської сільської територіальної громади з представницьким органом - Хлібодарівська сільська рада (перейменована в грудні 2020 року в Хлібодарівську сільську територіальну громаду).
50.          17.11.2020 о 10.00 годині відбулася перша сесія Хлібодарівської сільської ради, на якій головою комісії проінформовано раду про підсумки перших виборів депутатів і сільського голови Хлібодарівської сільської ради. Позивачці листом було повідомлено про припинення повноважень її як голови відповідної сільської ради з моменту проведення першої сесії Хлібодарівської сільської ради.
51.           ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Хлібодарівської сільської територіальної громади, з вимогами: 1) зобов`язати відповідача видати позивачці трудову книжку, належно оформлену відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників в день ухвалення судового рішення; 2) стягнути з відповідача на користь позивачки середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з розрахунку 711,77 грн за кожен робочий день з 18.11.2020 по день ухвалення судового рішення з нарахуванням та виплатою єдиного соціального внеску; 3) стягнути з відповідача на користь позивачки відшкодування в розмірі 21 353,10 грн за затримку розрахунку при звільненні в 30 календарних днів без відрахувань; 4)  стягнути з відповідача на користь позивачки моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.
52.          Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30.11.2021 у справі № 200/6722/21 позов задоволено частково. Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2022 зміно в частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.11.2021.
53.          Зі змісту наведених судових рішень убачається, що у межах справи №  200/6722/21 вирішено питання, зокрема: щодо належного оформлення та видачі відповідачем трудової книжки позивачці із записом про її звільнення, а також щодо стягнення на користь позивачки середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.11.2020 по 18.12.2020 та за час вимушеного прогулу, пов`язаного із невидачею (затримкою видачі) трудової книжки, за період з 18.11.2020 по 30.11.2021 (день ухвалення судового рішення).
54.          Розглядаючи вказані питання та задовольняючи частково позовні вимоги про зобов`язання видачі трудової книжки, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди, суди попередніх інстанцій у справі № 200/6722/21 дійшли висновку, що саме на відповідача покладено обов`язок внести запис у трудову книжку ОСОБА_1 про її звільнення з виборної посади голови Діанівської сільської ради з 17.11.2020, у зв`язку з припиненням повноважень.
55.          02.11.2022 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.11.2021 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2022 у справі №      200/6722/21 Хлібодарська сільська територіальна громада передала, а ОСОБА_1 прийняла трудову книжку серії НОМЕР_1 із записом про звільнення з обраної посади.
56.          У подальшому, ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Хлібодарівської сільської територіальної громади з вимогою стягнути з відповідача на користь позивачки середній заробіток з розрахунку 711,77 грн за кожен робочий день за час вимушеного прогулу з 01.12.2021 по день видачі трудової книжки - 02.11.2022 в сумі 168  689,49 грн з нарахуванням та сплатою єдиного соціального внеску.
57.          Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01.03.2023 у справі №    200/4570/22, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 25.05.2023, у задоволенні позову відмовлено.
58.          Зі змісту наведених судових рішень убачається, що у межах справи № 200/4570/22 вирішено питання щодо стягнення на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу, пов`язаного з невидачею (затримкою видачі) трудової книжки, за період з 01.12.2021 по 02.11.2022 (день видачі трудової книжки).
59.          Розглядаючи указане питання та відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку, суди попередніх інстанцій у справі №    200/4570/22 зазначили, що у цій справі наявні обставини затримки видачі трудової книжки позивачці у зазначений нею період, проте відсутні обставини вини відповідача у цій затримці, адже трудова книжка у цей час знаходилася на зберіганні в матеріалах судової справи №  200/6722/21, а не у відділі кадрів Хлібодарівської сільської територіальної громади.
60.          У подальшому, ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Хлібодарівської сільської територіальної громади з вимогою стягнути з відповідача на користь позивачки середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з розрахунку 711,77 грн за кожний робочий день за період з 18.11.2020 по 02.11.2022 (фактичний день звільнення) в сумі 353 037,92  грн із відрахуванням податків, обов`язкових платежів, нарахуванням та сплатою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та з урахуванням сплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 184 348,43  грн.
61.          На обґрунтування позовної заяви позивачка вказала, що відповідно до пункту 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110, при затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції. Позивачка звернула увагу на те, що згідно з пунктом 2.27 розділу 2 «Заповнення трудових книжок» Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №  58, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110, запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. 02.11.2022 відповідачем заповнено та видано трудову книжку позивачці. Так, відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 в графі 2 запису про звільнення позивачки з виборної посади голови Діанівської сільської ради у зв`язку з припиненням повноважень з 17.11.2020 відповідачем зазначена дата звільнення - 02.11.2022. Отож позивачка вважає, що відповідачем фактично визначено новий день її звільнення. А тому вона має право на стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за весь період до зміненої дати звільнення.
62.          Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 160/26436/23. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
63.          02.11.2023 Хлібодарівською сільською територіальною громадою подано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду клопотання про закриття провадження у цій справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України. 
64.          06.11.2023 (до вирішення судом першої інстанції клопотання про закриття провадження у цій справі) через підсистему «Електронний Суд» позивачка подала до Дніпропетровського окружного адміністративного суду клопотання про зміну предмету позову.
65.          Ураховуючи, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження не передбачає проведення підготовчого засідання та у цьому випадку справа № 160/26436/23 розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), то, зважаючи на приписи процесуального закону, позивачка мала право подати письмову заяву про зміну (уточнення) предмета позову протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, як визначено частиною третьою статті 262 КАС України, а саме до 30.11.2023.
66.          Такий правовий підхід відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові 30.08.2021 у справі № 520/11672/19.
67.          Із змісту рішення суду першої інстанції випливає, що суд не вирішував питання щодо прийняття до розгляду заяви позивачки про зміну предмету позову, адже, за його твердженням, клопотання про закриття провадження у цій справі від відповідача надійшло раніше. За твердженням суду першої інстанції, розгляд клопотань судом повинен здійснюватися в порядку черговості.
68.          Суд апеляційної інстанції, відповідаючи на довід позивачки в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції повинен був розглянути її клопотання про зміну предмета позову до закриття провадження у справі, зазначив, що така заява може бути вирішена виключно судом першої інстанції в межах розгляду адміністративної справи; суд першої інстанції в ухвалі обґрунтовано зазначив, що клопотання про зміну предмету позову доповненням позовних вимог надійшло від позивача від 07.11.2023, тобто після того, як відповідач 03.11.2023 подав клопотання про закриття провадження в справі, а тому останнє підлягає первинному розгляду з метою забезпечення рівності учасників процесу.
69.          В аспекті цих тверджень Суд зауважує, що процесуальне законодавство не визначає чіткої черговості розгляду клопотань, поданих учасниками справи. Розгляд клопотань має здійснюватися судом з урахуванням їхнього впливу на подальший розгляд справи, а не лише в порядку надходження. 
70.          Позивачка мала право змінити предмет або підстави позову до початку розгляду справи по суті. Суд першої інстанції повинен був спочатку вирішити питання щодо наявності підстав для прийняття заяви позивачки про зміну предмета позову до розгляду, визначити остаточні вимоги цієї справи, її предмет та підстави, адже це було вирішальним для розгляду клопотання відповідача про закриття провадження у цій справі.
71.          Посилання суду першої інстанції про те, що нова редакція основної позовної вимоги не змінює висновків про закриття провадження у справі, Суд уважає безпідставним. Як убачається з оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, наслідки розгляду заяви позивачки про зміну предмету позову в ній не відображені, її підстави і зміст не були проаналізовані ані судом першої інстанції, ані судом апеляційної інстанції.
72.          Відсутність належної оцінки цієї заяви унеможливила визначення предмета спору в цій справі та, відповідно, правильність правозастосування під час вирішення питання про закриття провадження у справі.
73.          Наведене вказує на передчасність висновків судів попередніх інстанцій про наявність підстав для закриття провадження у цій справі відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України.
74.          Суд наголошує, що за правилами статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
75.          Висновки судів попередніх інстанцій вказаним вимогам процесуального закону не відповідають, що, відповідно до приписів статті 353 КАС України, є підставою для скасування рішень судів попередніх інстанцій та направлення справи для продовження розгляду.
76.          Щодо клопотання позивачки про передачу цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини п`ятої статті 346 КАС України, то Суд указує на таке.
77.          За змістом наведених норм права, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Суд, керуючись внутрішнім переконанням, у кожному конкретному випадку, з урахуванням змісту спірних правовідносин та їхнього предмету правового регулювання, оцінює наявність виключної правової проблеми та необхідність передачі справи для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
78.          Проаналізувавши зазначені у клопотанні скаржниці підстави, якими обґрунтована необхідність передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Суд дійшов висновку про відсутність у спірних відносинах виключної правової проблеми, адже такі правовідносини врегульовано нормами права, що в повній мірі дозволяють вирішити спір. 
79.          Також Суд наголошує, що частиною п`ятою статті 346 КАС України передбачено право суду, а не обов`язок стосовно передачі справи на розгляд до Великої Палати Верховного Суду. 
80.          Отож Суд не вбачає процесуальних підстав для передачі цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
81.          Беручи до уваги, що встановленні Судом порушення норм процесуального законодавства при ухваленні оскаржуваних судових рішень є самостійною підставою для їхнього скасування та направлення справи для продовження розгляду, то Суд не надає оцінки решти доводам касаційної скарги.
82.          Суд також не може надавати рекомендації суду першої інстанції щодо форм здійснення ним адміністративного судочинства. Вибір форми й порядку провадження залежить і обумовлюється категорією спору, характером (змістом) конкретних обставин, складністю та/чи суспільним інтересом справи, суб`єктним складом учасників справи, іншими критеріями. За умови, що справа відповідно до законодавства не підпадає під розгляд виключно за правилами загального позовного провадження, обрання форми адміністративного судочинства - судовий розсуд.
83.          Зважаючи на викладене, Суд уважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити та скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій з направлянням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
84.          Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
85.          Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи №      160/26436/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
86.          Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
87.          Скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2023 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року, а справу № 160/26436/23 направити до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
88.          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р.   Радишевська
Судді:                                                                                          В.Е.   Мацедонська
                                                                                          М.І.    Смокович