СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року                        м. Харків                        Справа № 922/517/24  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Мартюхіна Н.О.,
за участі секретаря судового засідання Борсук В.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури (вх. №53Х) на рішення Господарського суду Харківської області від 18.12.2024 (рішення ухвалено суддею Новіковою Н.А. в приміщенні Господарського суду Харківської області 18.12.2024, повний текст складено 18.12.2024) у справі №922/517/24
за позовом керівника Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова (код ЄДРПОУ 0291010824, юридична адреса: 61099, м. Харків, бульв. Б.Хмельницького, буд. 36-а) 
в інтересах держави в особі Харківської міської ради (код ЄДРПОУ 04059243, юридична адреса: 61003, м. Харків, м-н Конституції, буд. 7)
до відповідача фізичної особи-підприємця Шопен Наталії Володимирівни (код РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 / адреса для листування: АДРЕСА_2 )
про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки в сумі 133586,06 грн

ВСТАНОВИВ:
Керівник Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з ФОП Шопен Н.В. на користь Харківської міської ради безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 133586,06 грн, а також витрат зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 18.12.2024 у справі №922/517/24 у позові відмовлено в повному обсязі.
Харківська обласна прокуратура звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 18.12.2024 у справі №922/517/24 та ухвалити нове рішення, яким позов прокурора задовольнити в повному обсязі. 
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що встановивши, що ФОП Шопен Н.В. використовувала спірну земельну ділянку для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі під літерою «А-2» по АДРЕСА_3 , право власності на яку було зареєстровано за нею, без оформлення права землекористування, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову тільки лише на тій підставі, що витяг № НВ-9900103452024 з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 03.01.2024 є нечинним. Адже, на думку прокурора, такий витяг не є єдиним доказом на підтвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної (комунальної) власності для цілей сплати орендної плати чи повернення безпідставно збережених грошових коштів фактичним землекористувачем без оформлення орендного договору.
Так, ФОП Шопен Н.В. як власник нерухомого майна не уклала з Харківською міською радою договір оренди земельної ділянки, на якій розташовані її об`єкт нерухомого майна, внаслідок чого місцева рада фактично недоотримала потенційних надходжень до відповідного місцевого бюджету від передачі земельної ділянки в оренду. На думку прокурора, розмір безпідставно збережених коштів відповідача у період з 01.01.2021 до 31.12.2021 має бути визначений та розрахований як розмір орендної плати за земельну ділянку комунальної власності у вигляді орендної плати за землю, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою органом місцевого самоврядування.
За твердженням прокурора, визначаючи розмір недоотриманого доходу від користування земельною ділянкою, суд першої інстанції безпідставно не врахував рішення Харківської міської ради від 18.12.2019 №1908/19 «Про затвердження порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018», дійшов передчасного висновку, що поданий прокурором розрахунок суми безпідставно збережених коштів є необґрунтованим.
Прокурор зазначає, що ФОП Шопен Н.В. на підставі п. «в» ч. 1 ст. 96 Земельного Кодексу України, ст. 205 Податкового Кодексу України зобов`язана сплатити до бюджету територіальної громади кошти за безпідставне користування спірною земельною ділянкою комунальної власності у розмірі 28150,40 грн (703,76 грн. (базова вартість одного квадратного метра землі міста Харкова з у рахуванням застосованих кумулятивно коефіцієнтів індексації) * 1000 (кв.м., площа спірної земельної ділянки) * 4 % (ставка річної орендної плати)), що є сумою, яку мав би отримати власник земельної ділянки - територіальна громада міста Харкова в особі Харківської міської ради - за звичайних умов.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської обласної прокуратури (вх. №53Х) на рішення Господарського суду Харківської області від 18.12.2024 у справі №922/517/24, встановлено учасникам справи строк по 31.01.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання іншим учасникам провадження, повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 18.02.2025.
30.01.2025 від фізичної особи-підприємця Шопен Наталії Володимирівни надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідачка просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 18.12.2024 р. у справі № 922/517/24 за позовом керівника Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради Харківської області до ФОП Шопен H.B. про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 133 586, 06 грн. за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 повністю, а рішення Господарського суду Харківської області від 18.12.2024 р. про відмову у позові у справі № 922/517/24, залишити без змін.
17.02.2025 від фізичної особи-підприємця Шопен Наталії Володимирівни надійшло клопотання, у якому вона просила розгляд справи №922/517/24, який було призначено на 18.02.2025 о 10:00 год вікласти на інший час та день, і в разі задоволення цього клопотання просила повідомити про час та день, на який буде призначено розгляд справи (підготовче провадження). В обгрунтування поданого клопотання зазначила, що має підвищену температуру та сильний кашель, а також повідомила, що нещодавно перенесла гострий приступ гастродуоденіту з втратою свідомості і проходить обстеження в амбулаторних умовах, що підтверджується медичною довідкою від сімейного лікаря КП «ЦПМСД №3 Полтавської міської ради від 11.02.2025. 
У судовому засіданні прокурор підтримала вимоги апеляційної скарги та просила їх задовольнити, щодо заявленого відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи покладалася на розсуд суду.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася.
Розглянувши клопотання відповідача про відкладення (перенесення) розгляду справи, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно частин 11, 13 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Колегія суддів зазначає, що відкладення розгляду справи є правом суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Разом з тим, явка представників сторін не була визнана обов`язковою.
Суд звертає увагу, що матеріали справи містять відзив відповідачки на апеляційну скаргу, в якому викладена її позиція у справі.
Окрім того, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.01.2025 була задоволена заява відповідачки та ухвалено судове засідання, призначене на 18.02.2025 о 10:00 год, у справі №922/517/24 провести за її участю за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку. Проте, 18.02.2025 відповідачка не під`єдналася до підсистеми відеоконференцзв`язку.
За таких обставин, суд не вважає клопотання відповідачки про відкладення розгляду справи обґрунтованим та не вбачає підстав для його задоволення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на нежитлову будівлю літ. «А-2», загальною площею 1370,6 кв. м. за адресою: АДРЕСА_3 зареєстроване з 07.09.2018 за Шопен Наталією Володимирівною на підставі договору купівлі-продажу від 20.12.2004 № 5680 та акту прийому-передачі нежитлової будівлі від 18.01.2005 № б/н, виданого ВАТ «Харківський тракторний завод ім. С.Оржонікідзе»/СПД-ФО ОСОБА_1 .
Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.01.2021 №НВ-0006248172021 площа земельної ділянки з кадастровим номером 6310138200:03:016:0005 складає 0,1000 га, дата державної реєстрації земельної ділянки 27.09.2019. Вищевказана земельна ділянка належить до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, вид використання земельної ділянки - для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «А-2» (цех, склад) по АДРЕСА_3 .
Листом Головного управління Державної податкової служби у Харківській області №8014/5/20-40-24-05-06 від 27.12.2022 повідомлено керівника Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова, що Шопен Н.В. не зареєстрована платником земельного податку або платником орендної плати за земельну ділянку, на якій розташована нежитлова будівля літ. «А-2» загальною площею 1370,6 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідно до акту обстеження земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер 6310138200:03:016:0005 від 03.01.2024 головним спеціалістом Інспекції з контролю за використанням земель комунальної власності Департаменту земельних відносин Харківської міської ради Миколайчук А.С. у порядку ч. 2. ст. 83 та ст. 187 Земельного кодексу України проведено комплекс перевірочних заходів щодо додержання земельного законодавства при використанні вищезазначеної земельної ділянки, за результатами якого встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером 6310138200:03:016:0005 площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_3 знаходиться нежитлова будівля літ. «А-2», право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 .
Як вбачається зі змісту акту, ФОП Шопен Н.В. з 07.09.2018 по теперішний час використовує земельну ділянку з кадастровим номером 6310138200:03:016:0005, площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_3 без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до статей 125, 126 Земельного кодексу України.
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав нерухоме майно станом на 03.01.2024 право власності чи право користування на земельну ділянку з кадастровим номером 6310138200:03:016:0005, площею 0,1000 га, за адресою: м. Харків, вул. Северина Потоцького, 11, за будь-якими фізичними або юридичними особами не зареєстровані.
За твердженням прокурора, ФОП Шопен Н.В., набувши право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці комунальної форми власності, належним чином у встановленому законодавством порядку не оформила речового права на вказану земельну ділянку, а тому орендна плата за володіння і користування вказаною земельною ділянкою відповідачем на користь позивача у відповідний період не сплачувалася. 
Відповідно до витягу №НВ-9900103452024 від 03.01.2024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок нормативно грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 6310138200:03:016:0005 складає 4224659,27 грн. 
Згідно з наявним в матеріалах справи розрахунком (т.1, а.с. 26) розмір безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної форми власності на території м. Харкова з кадастровим номером 6310138200:03:016:0005 в період з 01.01.2021по 31.12.2021 складає 133586,06 грн.
Такі обставини, на думку прокурора, свідчать про порушення прав та інтересів Харківської міської ради, що і стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь позивача суми вартості належного позивачеві майна, збереженого відповідачем за рахунок позивача без достатніх правових підстав.
Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що прокурор дотримався порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», шляхом повідомлення позивача про встановлені порушення та надання строку для вжиття заходів до поновлення порушених інтересів, а також повідомлення про намір звернутися до суду в інтересах позивача з відповідним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, враховуючи, що в матеріалах відсутні, а прокурором, всупереч вимог ст. 73, 74 ГПК України не надано належних та допустимих доказів на підтвердження розміру нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, яка є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, дійшов висновку, що прокурором не доведено суму, яку мав сплатити відповідач за користування земельною ділянкою за період з 01.01.2021 по 31.12.2021, а тому підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача - ФОП Шопен Н.В. на користь Харківської міської ради безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 133586,06 грн відсутні.
Надаючи власну правову кваліфікацію обставинам справи, апеляційний господарський суд зазначає таке.
Згідно з принципом диспозитивності господарського судочинства, закріпленого у статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
У частині першій та пунктах 4, 5 частини третьої статті 162 ГПК України зазначено, що в позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; 3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.
Так, позовна заява обов`язково повинна містити предмет позову та підстави позову. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Слід зазначити, що правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Підставу позову становлять фактична й правова підстава.
Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача.
Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову. Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.
Отже, зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.
Таким чином, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Водночас, у господарському судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Тому суд вирішує спір у межах заявлених позивачем вимог, а саме, виходячи зі змісту заявлених вимог та обставин, якими їх обґрунтовує позивач.
Тож, попри обов`язок суду вирішити наявний між сторонами спір з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів відповідних осіб, предмет та підстави позову визначаються та можуть в установленому порядку змінюватися тільки позивачем, тоді як суд позбавлений права на відповідну процесуальну ініціативу (подібні висновки, викладені в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.03.2019 у справі №908/1165/17, від 06.11.2019 у справі № 909/51/19, від 25.03.2020 у справі №5023/1123/12, від 16.09.2021 у справі №922/3059/16).
Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову у справі є стягнення з ФОП Шопен Н.В. на користь Харківської міської ради безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати в сумі 133586,06 грн, визначеної на підставі витягу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № НВ-9900103452024 від 03.01.2024 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.02.2024 позовну заяву керівника Немишлянської окружної прокуратури Харківської області було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №922/517/24, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.03.2024 зупинено провадження у справі №922/517/24 до вирішення Харківським окружним адміністративним судом справи № 520/3172/24 та набрання рішенням у вказаній справі законної сили.
З матеріалів справи вбачається, що на розгляді у Харківському окружному адміністративному суду перебувала адміністративна справа № 520/3172/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про: визнання протиправними дій Головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо формування та видачі витягів № НВ-9934328152023 від 20.12.2023, № НВ-9900103452024 від 03.01.2024 та № НВ 9916718032024 від 30.01.2024 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером 6310138200:03:016:0005 площею 0,10 га по вул. Северина Потоцького, 11, у м. Харкові; скасування витягів Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № НВ-9934328152023 від 20.12.2023, № НВ-9900103452024 від 03.01.2024 та № НВ 9916718032024 від 30.01.2024 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером 6310138200:03:016:0005 площею 0,10 га по АДРЕСА_3 ; зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Харківській області видати ОСОБА_1 нові витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер 6310138200:03:016:0005, розміром 0,10 га, із застосуванням сукупного коефіцієнту Км, що характеризує зональні фактори місця розташування земельної ділянки, який розрахувати з урахуванням всіх показників, особливостей та властивостей зазначеної земельної ділянки, в тому числі і тих, які були враховані при формуванні витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки № 1557/0/45-19 від 07.11.2019, у відповідності до Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 № 114.
За результатами розгляду зазначеного позову рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2024 у справі № 520/3172/24 було відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання протиправними дій та скасування витягів, зобов`язання вчинити певні дії. 
Проте, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2024 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2024 у справі №520/3172/24 скасовано, прийнято нову постанову, якою:
- визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо формування та видачі витягів № НВ-9934328152023 від 20.12.2023, № НВ-9900103452024 від 03.01.2024 та № НВ 9916718032024 від 30.01.2024 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером 6310138200:03:016:0005 площею 0,10 га по вул. Северина Потоцького, 11, у м. Харкові;
- скасовано витяги Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № НВ-9934328152023 від 20.12.2023, № НВ-9900103452024 від 03.01.2024 р. та № НВ 9916718032024 від 30.01.2024 з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером 6310138200:03:016:0005 площею 0,10 га по АДРЕСА_3 ;
- зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Харківській області видати ОСОБА_1 нові витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер 6310138200:03:016:0005, розміром 0,10 га, із застосуванням всіх показників, особливостей та властивостей зазначеної земельної ділянки, у відповідності до Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 № 1147. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.10.2024 поновлено провадження у справі № 922/517/24.
Втім, матеріали справи не містять доказів подання прокурором заяви щодо зміни підстав позову відповідно до положень ч. 2 ст. 46 ГПК України, а також відповідних клопотань про поновлення строків для подання нових доказів після початку розгляду справи по суті. 
Натомість, у апеляційний скарзі прокурор, враховуючи, що вказаний витяг було скасовано, здійснив розрахунок безпідставно збережених коштів на підставі рішення Харківської міської ради від 18.12.2019 № 1908/19 «Про затвердження порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018».
Колегія суддів зауважує, що у даному випадку прокурор у апеляційній скарзі обґрунтував позов іншими правовими підставами, що свідчить про намагання прокурора добитися нового перегляду розглянутих судом позовних вимог на іншій правовій підставі, що не відповідає принципу верховенства права та суперечить положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Щодо доводів прокурора, що витяг не є єдиним доказом на підтвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної (комунальної) власності для цілей сплати орендної плати чи повернення безпідставно збережених грошових коштів фактичним землекористувачем без оформлення орендного договору, колегія зазначає таке. 
Статтею 1 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.
Згідно із частиною другою статті 20 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
Частинами першою, третьою статті 23 цього ж Закону визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою, а витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру.
При цьому згідно із частиною другою статті 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення, проводиться не рідше ніж один раз на 5- 7 років.
За змістом пунктів 87, 162 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, витяг з Державного земельного кадастру формується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру, відомості з якого є актуальними на дату та час формування документів.
Отже, результатом нормативної грошової оцінки конкретної земельної ділянки є технічна документація на неї, а надання витягу з технічної документації є послугою компетентного органу (Держгеокадастру та його територіальних органів), який веде відповідний облік. За таких умов технічна документація на конкретну земельну ділянку, яка виготовляється на замовлення землекористувача (власника), є джерелом інформації про нормативну грошову оцінку певної земельної ділянки.
Відповідно до пунктів 289.1, 289.2 статті 289 Податкового кодексу України (далі - ПК України) для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка земель населених пунктів станом на 1 січня поточного року, що визначається за певною формулою. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.
Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки - підставою для перегляду розміру орендної плати, який у будь-якому разі не може бути меншим, ніж установлено положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України.
Тож, законодавцем допускається передання власником в оренду земельної ділянки у випадку неможливості проведення нормативної грошової оцінки за об`єктивних обставин та визначено можливість розрахунку річного платежу орендної плати за певними алгоритмом, передбаченим абзацом третім підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України. Зазначена норма є винятком із загального правила, який може застосовуватися у випадку неможливості визначення нормативної грошової оцінки певної земельної ділянки. Повноваження власника щодо вільного користування землею не можуть обмежуватися внаслідок неможливості проведення власником чи орендарем її нормативної грошової оцінки з об`єктивних причин.
Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, розрахунок заявленої до стягнення з ФОП Шопен Н.В. плати за користування земельною ділянкою за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 здійснено позивачем на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № НВ-9900103452024 від 03.01.2024. Втім, відповідний витяг, на підставі якого прокурор здійснив свій розрахунок позовних вимог, було скасовано у судовому порядку. 
Колегія суддів зазначає, що для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів на підставі положень статей 1212- 1214 ЦК України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташовано, необхідно насамперед, з`ясувати:
- фактичного користувача земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками у відповідний період, або наявність правової підстави для використання земельної ділянки у такого фактичного користувача;
- площу земельної ділянки;
- суму, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов, яка безпосередньо залежить від вартості цієї ділянки (її нормативно-грошової оцінки);
- період користування земельною ділянкою комунальної власності без належної правової підстави (правова позиція з постанови Верховного Суду від 05.08.2022 у справі №922/2060/20, від 10.02.2020 у справі № 922/981/18, від 09.02.2021 у справі №922/3617/19 та від 16.08.22 у справі №922/2095/21).
З`ясовуючи вказані обставини, що підтверджуються матеріалами справи, судом встановлено, що нежитлова будівля літ. «А-2», загальною площею 1370,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_3 належить відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної власності з 07.09.2018.
Отже, із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна ОСОБА_1 як власник такого майна стала фактичним користувачем спірної земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, тому саме із цієї дати у відповідача виник обов`язок належно оформити правовідносини щодо користування земельною ділянкою (укласти відповідний договір та оформити речові права на земельну ділянку).
Рішенням Харківської міської ради від 18.04.2018 № 1057/18 «Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розроблення документації із землеустрою для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» надано ФОП Шопен Н.В. дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності, орієнтовно 0,1000 га для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі «А-2» (цех, склад) по АДРЕСА_3 .
Проте, матеріали справи не містять доказів належного оформлення права користування спірною земельною ділянкою, зокрема, укладення відповідного договору оренди з Харківською міською радою та державної реєстрації такого права. Отже, як правомірно встановлено судом першої інстанції, відповідач користується земельною ділянкою без достатньої правової підстави.
Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка, площею 0,1000 га, з кадастровим номером - 6310138200:03:016:0005, що розташована на території Індустріального району м. Харкова за адресою: м. Харків, вул. Северина Потоцького, 11, сформована, державну реєстрацію її здійснено 27.09.2019, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Враховуючи те, що земельна ділянка сформована 27.09.2019, саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано. 
Відповідачка не заперечує того, що вона є власником нерухомого майна і відповідно користувалася земельною ділянкою, на якій воно розташоване, у спірний період з 01.01.2021 по 31.12.2021 за відсутності оформленого згідно з вимогами чинного законодавства права користування земельною ділянкою, не сплачуючи кошти за користування нею.
Так, при стягненні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, нарахування мають здійснюватися позивачем не самостійно (шляхом арифметичного розрахунку без проведення нормативної грошової оцінки землі), а виключно на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (правові позиції з постанов Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №922/902/18, від 08.08.2019 у справі №922/1276/18, від 01.10.2019 у справі №922/2082/18, від 06.11.2019 у справі №922/3607/18, від 08.07.2021 у справі №905/979/20).
За правовим висновком, викладеним у п. 7.19, 7.25, 7.28 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №905/1680/20, постанові судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.08.2022 у справі №922/2060/20, п. 38, 46, 51, 58 постанови Верховного Суду від 09.02.2022 у справі №910/8770/19, п. 5.7, 5.10 постанови Верховного Суду від 14.09.2022 у справі №904/4933/15, постанові Верховного Суду від 01.03.2023 у справі №751/1543/19, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки - це роздруковані за допомогою програмного забезпечення актуальні дані про земельну ділянку, які є у Державному земельному кадастрі та технічній документації з нормативної грошової оцінки земель станом на певну дату. Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно- грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період.
За правовим висновком, викладеним у п. 7.27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20, п. 50 постанови Верховного Суду від 09.02.2022 у справі № 910/8770/19, якщо певні обставини можуть підтверджуватися тільки конкретно визначеними законодавством доказами, то такі докази слід вважати допустимими. Якщо обставини, які входять до предмета доказування, можуть бути підтверджені або спростовані доказами безвідносно до конкретних засобів доказування, то ці докази вважаються належними.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20 та Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду в постанові від 05.08.2022 у справі №922/2060/20 вказали, що як положення ПК України, так і законодавство про оцінку земель визнають належними доказами на обґрунтування оцінки землі довідку, витяг із Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, яка є об`єктом плати за землю, та технічну документацію на земельну ділянку, виготовлену компетентним органом.
При цьому законодавство не обмежує можливості подання доказів щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної (комунальної) власності для цілей сплати орендної плати виключно витягом із Державного земельного кадастру. Належними доказами на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки можуть бути: технічна документація на спірну земельну ділянку, виготовлена компетентним органом для оформлення договору оренди, довідка із Державного земельного кадастру, витяг із Державного земельного кадастру, а також висновок судової експертизи про встановлення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, наданий відповідно до статей 98-103 ГПК України, які містять інформацію щодо предмета спору в цій справі.
Згідно з положеннями статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до статті 74 вказаного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
За приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Статтею 80 зазначеного Кодексу врегульовано питання подання доказів та передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Проте як встановлено судом апеляційної інстанції, прокурором та позивачем не надано доказів на підтвердження відомостей щодо нормативної грошової оцінки одного квадратного метра земель промисловості м. Харкова, на підставі яких здійснено розрахунок безпідставно збережених коштів, як й не надано доказів на підтвердження прийняття органом місцевого самоврядування відповідного рішення щодо ставок орендної плати, необхідних для розрахунку суми, заявленої прокурором до стягнення.
Отже, як правильно встановлено судом першої інстанції, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером 6310138200:03:016:0005 площею 0,1000 га по вул. Северина Потоцького, 11, у м. Харкові у період з 01.01.2021 по 31.12.2021. 
Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, прокурор здійснив розрахунок недоотриманого доходу від користування земельною ділянкою на підставі рішення Харківської міської ради від 18.12.2019 №1908/19 «Про затвердження порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018» за формулою: базова вартість одного квадратного метра землі міста Харкова з у рахуванням застосованих кумулятивно коефіцієнтів індексації * площу спірної земельної ділянки * ставку річної орендної плати.
Разом з тим, матеріали справи не містять й рішення органу місцевого самоврядування про розробку та затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова.
Як вбачається з відкритих джерел, а саме офіційного сайту Харківської міської ради (https://www.city.kharkiv.ua/) та реєстру актів Харківської міської ради рішенням 25 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 27.02.2019 № 1474/19 затверджена Технічна документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018. Відповідно до п. 2 цього рішення нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2018 застосовується з 01.01.2020.
Втім, Технічна документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018, якою визначено базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова, не міститься у відкритому доступі.
Водночас, формула, яка покладена в основу здійсненого прокурором розрахунку не містить обґрунтування ним обраної ставки річної орендної плати. 
На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги Харківської обласної прокуратури без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 18.12.2024 у справі №922/517/24 - без змін.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Харківської області від 18.12.2024 у справі №922/517/24 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повна постанова складена 24.02.2025. 

Головуючий суддя                                                                    О.О. Крестьянінов

Суддя                                                                                           Я.О. Білоусова  

Суддя                                                                                           Н.О. Мартюхіна