Справа № 459/2867/24                                 Головуючий у 1 інстанції: Отчак Н. Я. 
Провадження № 33/811/63/25                  Доповідач: Галапац І. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі: 
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м.Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 12 грудня 2024 року,
з участю правопорушника – ОСОБА_1 
захисника правопорушника – адвоката Бордюка М.Й.,

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн..
       Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. 
       Згідно постанови судді,  ОСОБА_1 28 жовтня 2024 року о 20:00 год, перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , обзивав нецензурними словами, поводився агресивно, словесно погрожував, шарпав за одяг свою дружину ОСОБА_2 , чим вчинив відносно неї психологічне домашнє насильство та міг завдати шкоди життю та здоров`ю, дані дії вчиняє повторно.
       В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною. Зазначає, що він не вчиняв правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.
       Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Червоноградського міського суду Львівської області від 12 грудня 2024 року, мотивуючи тим, що прийняте рішення не було оголошено в судовому засіданні; скасувати оскаржувану постанову, прийняти нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопоруцшення, або скерувати матеріали справи стосовно ОСОБА_1 до Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області для доопрацювання. 
       Потерпіла ОСОБА_2 , будучи повідомленою про дату, час і місце розгляду, в судове засідання для участі у справі не з`явилася, проте, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, а тому, суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити за відсутності останньої. 
               Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та виступ його захисника – адвоката Бордюка М.Й. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, та приходить до висновку що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. 
       За ч.2 ст.173-2 КУпАП відповідальність настає у разі вчинення домашнього насильства, а саме умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за аналогічне правопорушення.
       Згідно з п. 3, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
        В силу змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, зокрема, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. 
       Відповідно до положень статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомісті.
       У ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинно бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також повинно бути з`ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
       Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173 - 2 КУпАП. 
       Такий висновок суду підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 227460 від 28 жовтня 2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 28 жовтня 2024 року; формою оцінки ризиків від 28 жовтня 2024 року; рапортом працівника Шептицького (Червоноградського) РВП ГУНП у Львівській області Манько В.В. від 28 жовтня 2024 року, яким суддя районного суду дала належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
       Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
       Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №227460 від 28 жовтня 2024 року, складений щодо ОСОБА_1 за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, та особи-порушника.
                Крім цього, в матеріалах справи на а.с.6 наявна довідка інспектора СРППВП №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області Кавчака Т. про те, постановою Червоноградського міського суду від 10 вересня 2024 року ОСОБА_1 , протягом року, притягався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП 
               Апеляційний суд не бере до уваги доводи апелянта про те. що він не вчиняв домашнього насильства, оскільки такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі вищепереліченими доказами, а невизнання правопорушником своєї вини у скоєному, суд розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення, та відхиляє їх.

Твердження правопорушника ОСОБА_1 про те, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясувала усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
       При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, –

п о с т а н о в и в:

поновити правопорушнику ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Червоноградського міського суду Львівської області від 12 грудня 2024 року. 
       Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 12 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_1 – без змін.  
       Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

                    Суддя Галапац І.І.