ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/126/25 Справа № 175/3635/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бойко О. М. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

Категорія 81 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року                                                                м. Дніпро
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Петешенкової М.Ю.,
суддів – Макарова М.О., Свистунової О.В.,
при секретарі - Кругман А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2024 року про залучення правонаступника
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Аршава Інна Олександрівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - 

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Аршава І.О. про визнання права власності в порядку спадкування за законом.
У лютому 2024 року від заявника ОСОБА_6 надійшла заява про залучення його як правонаступника після смерті його матері - позивача у даній справі, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та яка за життя залишила на його ім`я заповіт щодо спадкування ним всього майна, що їй належало на момент смерті, а також все те, на що вона матиме право, зокрема, на частку у спадщині після смерті її молодшого сина ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , та у тому числі і право на вступ як її правонаступника в судових справах, у яких ОСОБА_2 може бути позивачем.
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2024 року залучено в якості правонаступника позивача у цивільній справі №175/3635/23 за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Аршава І.О. про визнання права власності в порядку спадкування за законом, ОСОБА_6   (правонаступником позивача ОСОБА_2 ). 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що на підставі положень ст. 55 ЦПК України, за наданими заявником ОСОБА_6 письмовими доказами, зокрема, заповітом ОСОБА_2  від 16 листопада 2021 року, свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 14 липня 2023 року, зареєстрованими в реєстрі за №865, №872, №874, №876, спадковою справою №12/2023 та довідкою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Занько Е.П. від 13 лютого 2023 року,  ОСОБА_6  прийняв спадщину після смерті  ОСОБА_2  та має процесуальне право на правонаступництво у даній справі, де вона виступала позивачем.  
Не погоджуючись з ухвалою суду, відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні клопотання про залучення ОСОБА_6 правонаступником позивача ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовуючи це тим, що суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про залучення останнього правонаступником позивача ОСОБА_2 , оскільки заповіт, на який посилається заявник, оскаржується відповідачами у Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська у справі №201/8409/23, з підстав знаходження матері ОСОБА_2 у безпорадному стані, яка не була спроможна самостійно підписати цей заповіт, яким, нібито, заповіла не тільки своє майно спадкоємцю ОСОБА_6 , а і правонаступництво у всіх справах, де вона є позивачем.
З огляду на викладене, скаржник вважає, що питання щодо залучення до участі у справі ОСОБА_6 , як правонаступника позивача у справі ОСОБА_2 , напряму залежить від розгляду справи № 201/8409/23, що судом першої інстанції враховано не було.
Також зазначила, що у кримінальному провадженні, внесеному 13 жовтня 2023 року до ЄРДР за №12023041660001123 за ч.3 ст. 358 КК України шляхом проведення судової почеркознавчої експертизи встановлено, що ОСОБА_2 не підписувала позовну заяву про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 листопада 2022 року, заяву про забезпечення позову від 18 листопада 2022 року, додатки до позовної заяви про внесення змін до свідоцтв про право на спадщину за законом від 18 листопада 2022 року та додатки до заяви про забезпечення позову від 18 листопада 2022 року. Вважає, що ОСОБА_2 не мала на меті особисто ініціювати цей спір, а відтак, і заповідати своє право позивача не мала, що виключає перехід до ОСОБА_6 матеріального права та, як наслідок, і процесуального права бути правонаступником у даній справі.
У березні 2024 року ОСОБА_6 , інтереси якого представляє адвокат Юрченко І.О., поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та ухвалу суду залишити без змін, обґрунтовуючице тим, що за наявності переходу матеріальних прав до правонаступника, суд не може відмовити у переході процесуального права до такого правонаступника сторони. Зазначає, що, в силу положень ст. 1216-1218 ЦК України він набув таке матеріальне право від матері ОСОБА_2 за заповітом, який наразі є чинним, що і враховано судом першої інстанції правомірно. Посилання скаржника на висновок експерта у кримінальному провадженні, не є належним доказом у даній справі, оскільки така експертиза проводилась не на оригіналі вказаних скаржником документів, а по їх копії. 
Крім цього зазначив, що, він є спадкоємцем померлої матері ОСОБА_2 першої черги за законом, яка за життя передала за заповітом йому свої права на спадкування після смерті її сина ОСОБА_4 , а також права на вступ до судових справ, де вона є позивачем, тому у суду не було підстав для відмови у задоволенні клопотання про залучення у даній справі правонаступником позивача ОСОБА_2 .
У квітні 2024 року відповідач ОСОБА_1 подала письмові пояснення щодо відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в яких просила задовольнити апеляційну скаргу, зазначивши, що на момент ухвалення судом оскаржуваної ухвали не вирішено питання кола спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , оскільки за правом представлення із заявами до нотаріуса звернулись діти померлого молодшого сина ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , які у справі є відповідачами, що свідчить про зміну спадкоємців, враховуючи і наявність судового спору про оскарження заповіту, який нібито, за життя залишила ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_6 . Тому при прийнятті ухвали про залучення правонаступника, суд першої інстанції не проаналізував предмети спорів у цивільних справах, не звернув уваги на те, що наявність спору про визнання недійсним заповіту, виключає можливість встановити чи дійсно ОСОБА_6 є єдиним спадкоємцем, а, відтак, і правонаступником позивача ОСОБА_2 .
Інші учасники справи, своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористались та відзивів на апеляційну скаргу не подавали, але, в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, виходячи з наступного.
Постановляючи ухвалу про залучення ОСОБА_6 правонаступником позивача ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 суд першої інстанції виходив із того, що за наявними у клопотанні доказами, останній набув матеріальне право на правонаступництво, що є достатньою підставою для набуття процесуального права бути залученим у даній справі правонаступником ОСОБА_2 у процесуальному статусі позивача. 
Колегія судів повністю погоджується з висновком суду, виходячи з наступного. 
Як встановлено судом, ОСОБА_6 вже звертався до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області із аналогічною заявою та ухвалою суду від 04 серпня 2023 року було залучено його замість померлої ОСОБА_2 .
       Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року зазначена ухвала суду була скасована, внаслідок того, що висновок суду про залучення правонаступника позивача наведено судом першої інстанції без встановлення фактичних обставин щодо прийняття ОСОБА_6 спадщини після померлої ОСОБА_2 . В оскаржуваній ухвалі відсутнє посилання на жоден доказ щодо прийняття спадщини певною особою, дотримання цією особою порядку прийняття спадщини та, зокрема, строку прийняття спадщини.
       Отже, згідно постанови Дніпровського апеляційного суду від 19 грудня 2023 колегія суддів дійшла висновку, що висновок суду першої інстанції в ухвалі про залучення правонаступника від 04 серпня 2023 року про залучення правонаступника позивачки, є необґрунтованим.
       Внаслідок цього ОСОБА_6 звернувся із повторною заявою про залучення його як правонаступника із доданням до заяви доказів належного обґрунтування правомірності залучення його як правонаступника ОСОБА_2 , згідно її заповіту від 16 листопада 2021 року, в якому остання заповіла усе своє майно та права, які були у неї на момент смерті ОСОБА_6 ..
       Суд першої інстанції вважав доведеним зазначений факт, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 14 липня 2023 року, зареєстрованими в реєстрі за №865, №872, №874, №876, спадковою справою №12/2023 та довідкою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Занько Е.П. від 13 лютого 2023 року, в яких зазначено, що ОСОБА_6 отримав у спадщину майно після смерті ОСОБА_2 . 
       Згідно вимог п. 1 ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи скаржника ОСОБА_1 щодо передчасності залучення ОСОБА_6 правонаступником позивача ОСОБА_2 у справі у зв`язку із наявністю спору про оскарження заповіту, оскільки такі доводи стосуються розгляду справи по суті та наданню оцінки доказам у справі при вирішенні спору по суті, адже даний спір стосується фактичного перерозподілу спадщини між спадкоємцями померлого ОСОБА_4 .
Також колегія суддів не приймає доводи скаржника і щодо непідписання позивачем ОСОБА_2 позовних заяв та заяви про забезпечення позову, оскільки такі твердження не впливають на перехід від померлої матері до її сина, як спадкоємця першої черги спадкування матеріальних прав, зокрема, за заповітом, яким передано як спадкування усього майна, так і прав бути залученим позивачем у даній справі, що на момент ухвалення судом оскаржуваної ухвали не спростовано, а заповіт не скасований судовим рішенням.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та законного висновку про необхідність залучення ОСОБА_6 як правонаступника померлої ОСОБА_2 , з процесуальним статусом позивача у даній справі, враховуючи наявність як заповіту, складеного померлою на його ім`я, так і прийняття ним спадщини після матері, що узгоджується з наданою відповіддю нотаріуса та свідоцтвами про спадщину, а тому і правомірно, без порушення норм процесуального права, залучив ОСОБА_6 позивачем у даній справі як правонаступника первісного позивача ОСОБА_2 ..
Наведені доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, а також не свідчать про порушення судом норм процесуального права, які б могли бути підставою для скасування ухвали суду та застосування положень ст. 379 ЦПК Укрїни.
За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2024 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: М.О. Макаров

О.В. Свистунова