ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2945/24 Справа № 243/5902/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дюміна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 грудня 2024 року                                                                м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2024 року, щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
якого визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 коп.,-
ВСТАНОВИВ:
Згідно постанови 14 липня 2024 року о 09 годині 01 хвилин, Краматорський район, с. Олександрівка, вул. Шкільна, біля буд. 6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Dio, не зареєстрований в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alсotest Drager 7510. Результат 0,61 проміле. Від керування транспортного засобу відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 коп.
З таким судовим рішенням не погодився ОСОБА_1 та оскаржив в апеляційному порядку з пропуском строку на апеляційне оскарження.
В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що 26.09.2024 подано апеляційну скаргу на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18.09.2024 року відносно ОСОБА_1 31.10.2024 Постановою Дніпровського апеляційного суду повернуто апеляційну скаргу адвоката Музиканта В.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18.09.2024 року відносно ОСОБА_1 повернути адвокату Музиканту В.С. (через помилкове не надання ним договору чи витягу із договору про надання правової допомоги). Просить поновити строк на апеляційне оскарження оскаржуваної постанови.
Що ж стосується оскаржуваної постанови, то апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
На обґрунтування апеляційних вимог вказує, що у матеріалах справи немає належних і допустимих доказів, що підтверджують, що ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу (ТЗ) Honda Dio. Відеозапис із бодікамери поліції не містить зображень, які б демонстрували, що ОСОБА_1 керував ТЗ. Жоден ТЗ на відео не перебував у русі. Вказує, що на відеозаписі відсутні ознаки увімкненого запалення ТЗ, адже передня фара не світилася, що технічно неможливо у справному двоколісному ТЗ. Вказує, що поліція не надала відеодоказу зупинки та відсутні дані, що поліцейські здійснювали зупинку ТЗ, а також немає підтвердження підстав для такої зупинки. Вважає, що працівниками поліції недотримано встановлених процедур огляду на стан сп`яніння, який повинен здійснюватися в медичному закладі протягом двох годин із моменту виявлення підстав. Зазначає, що докази, отримані з порушенням процедури, є недопустимими. Вважає, що рапорт і протокол поліції є лише припущенням, а не доказом факту керування. 
Учасники по справі про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином. В судове засідання не з`явились. До початку судового розгляду, клопотань про відкладення розгляду справи не надали.
Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Суд апеляційної інстанції вважає зазначені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження поважними та вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови.
Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.
Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до п. 2.9 ПДД України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність  ОСОБА_1  у його вчиненні підтверджується даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 906727 від 14.07.2024 року, складеного уповноваженою посадовою особою у встановленому порядку, зі змісту якого вбачається, що 14 липня 2024 року о 09 годині 01 хвилин, Краматорський район, с. Олександрівка, вул. Шкільна, біля буд. 6, водій ОСОБА_1  керував транспортним засобом Honda Dio, не зареєстрований в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alсotest Drager 7510. Результат 0,61 проміле. Від керування транспортного засобу відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 був проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений за допомогою спеціального технічного приладу Alсotest Drager 7510. Результат огляду на стан сп`яніння: проба позитивна, 0,61 ‰. З результатом ОСОБА_1 згоден, що підтверджується його підписом.
Результатом тестування Alсotest Drager 7510, прилад № ARMF-0323. Тест № 137. Дата останнього калібрування 13.12.2023. Згідно якого, 14.07.2024 о 09-15 год. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння, місткість алкоголю в організмі ОСОБА_1 склала 0,61 ‰.
Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 657849 від 14 липня 2024 відповідно до якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 3400 грн.
Диском з відеозаписами на яких зафіксовано як ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Dio, без номерного знаку, був зупинений працівниками поліції за порушення правил ПДР України. Під час перевірки документів та в ході спілкування працівниками поліції були виявлені у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, про що було повідомлено водію, та останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку за допомогою технічного приладу Alсotest Drager 7510 або в медичному закладі, та роз`ясненні наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, на що водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Alсotest Drager 7510. Результат огляду - позитивний, становить 0,61 ‰, тест № 137 від 14.07.2024 року, з результатами проведення огляду був згоден, заяв, клопотань чи заперечень від водія не надходило. Крім того, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом Honda Dio, та після проходження огляду був відсторонений від керування. Також з відеозапису вбачається, що перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, заперечень чи клопотання від водія ОСОБА_1 не надходило.
Відповідно до екзаменаційної карти водія – ОСОБА_1 має посвідчення водія серія НОМЕР_2 від 15.06.2014, категорія «В».
Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.
Стягнення суддею накладене відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.
Також судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції дослідив усі доводи сторони захисту заявленими під час розгляду у суді першої інстанції надав на них обґрунтовані відповіді, та навів змістовні мотиви їх неприйняття, не встановивши підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 підтверджується наявними письмовими доказами по справі та відеозаписом згідно якого ОСОБА_1 не заперечує факт керування транспортним засобом Honda Dio, без номерного знаку, на питання працівника поліції «куди їхали» ОСОБА_1 пояснив, що «їхав додому, привіз дружину з роботи». ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що він «проїхав всього 10 метрів».
Тому доводи апелянта про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом на момент зупинки, є безпідставними, оскільки вони спростовуються вищезазначеним та розцінюється судом, як бажання уникнути відповідальності.
Доводи апеляційної скарги, що працівниками поліції не дотримано встановлених процедур огляду на стан сп`яніння, який повинен здійснюватися в медичному закладі протягом двох годин із моменту виявлення підстав, а докази, отримані з порушенням процедури, є недопустимими є безпідставними.
Статтею 266 КУпАП визначено, якщо у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Як вірно зазначив суд, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , погодився з результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, що вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису. Після всіх процедур передбачених ст. 266 КУпАП інспектором поліції було складено протокол та зачитано в голос ОСОБА_1 , про те, що 14 липня 2024 року о 09 годині 01 хвилин, Краматорський район, с. Олександрівка, вул. Шкільна, біля буд. 6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Dio, не зареєстрований в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alсotest Drager 7510. Результат 0,61 проміле, на що від нього жодних заперечень чи зауважень не надходило.
Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу тому потреби проходити огляд в медичному закладі не було, апеляційний суд не вбачає порушення поліцейськими порядку виявлення у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги, що рапорт, протокол поліції є лише припущенням, а не доказом факту керування, є безпідставними, оскільки їх зміст з точки зору належності та допустимості оцінюється судом, виходячи із сукупності усіх наданих доказів.
Доводи апелянта оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а доводи, що сукупність викладених апелянтом обставин у апеляційній скарзі вказують на те, що протокол складений відносно ОСОБА_1 є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, а долучені до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 матеріали є недопустимими доказами, є безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу не підтверджені доказами.
Дії вчинені ОСОБА_1 характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпеку, становлять небезпеку дорожнього руху та несуть загрозу для його учасників.
При визначенні виду і міри адміністративного стягнення враховано ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки транспортним засобом, суд дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності піддати правопорушника покаранню у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Суддя апеляційного суду приходить до висновку, що наведені доводи у апеляційній скарзі не підтвердженні під час апеляційного розгляду та не дають підстав для скасування або зміни оскаржуваної постанови судді районного суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-
ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2024 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя