ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/19527/24                                        Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/166/25                                Штих Т.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП                                Доповідач – Кружиліна О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

28 січня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ        - Кружиліної О.А.,
за участю секретаря                        - Михайлюка А.В.,
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності        - ОСОБА_1 ,
захисника                                         - Мартовицького К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Мартовицького Кирила Вікторовича на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2024 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.11.2024 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП , та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Не погодившись з вказаною постановою судді, захисник ОСОБА_1 – адвокат Мартовицький К.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник посилається на неповноту судового розгляду, не врахування суддею значних порушень, допущених при процедурі оформлення адміністративного матеріалу, та невиконання вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП.
Захисник звертає увагу, що згідно наявних в матеріалах справи відеозаписів, в інтервалі часу з 21:44:15, ОСОБА_1 погоджувався на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак у подальшому незрозуміло чи проходив водій огляд на стан алкогольного сп`яніння, чи відмовився від проходження такого огляду.
Зазначає, що під час оформлення адміністративного матеріалу, ОСОБА_1 неодноразово повідомляв поліцейським про те, що він є діючим військовослужбовцем, і його огляд повинен проводитись виключно посадовою особою, уповноваженою на його проведення начальником органу управління ВСП у ЗСУ.
Посилається на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження виявлення у ОСОБА_1 будь-яких ознак алкогольного сп`яніння.
Крім того, поліцейські передали транспортний засіб ОСОБА_1 невідомій особі.
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Мартовицького К.В., які апеляційну скаргу підтримали, просив її задовольнити, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Визнаючи винним та накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.
З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.
Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП. 
Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судовим розглядом встановлено, що 02.10.2024 о 21:50 в м. Харкові по вул. Букова , 4-А, при виїзді з Ресторанно-розважального комплексу «ARIZONA Plece», водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Toyota Landcruiser», д.н.з. НОМЕР_1 , де був зупинений поліцейськими у зв`язку з не увімкненням світлового покажчику при зміні напрямку руху. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , поліцейськими у водія виявлені ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці), від запропонованого огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, водій ОСОБА_1 відмовився.
Відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксована на нагрудну камеру поліцейських, відповідно до вимог статті 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». 
Відеозапис долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.
Внаслідок зазначених подій, поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії АБА № 104913 від 02.10.2024 за порушення водієм ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України.
Апеляційний суд вважає, що вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 266, 268 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.
Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.
Апеляційний суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суддею, відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлені фактичні обставини адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження виявлення у ОСОБА_1 будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, є безпідставними.
Виявлення та оцінка ознак сп`яніння, які має водій, є суб`єктивним сприйняттям поліцейського, а його дії щодо дотримання вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» можуть бути оскарженні в межах процедури оскарження заходів забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення.
З наявних в матеріалах справи відеозаписів вбачається, що під час спілкування з водієм ОСОБА_1 було виявлено запах алкоголю з салону автомобіля, ОСОБА_1 пояснив, що запах алкоголю чутно від його пасажира, який перебуває в салоні.
Разом з цим, апеляційний суд не надає оцінку діям та поведінці гостям, які поверталися з весілля та намагалися втрутитися в діяльність поліцейських, ознак звертає увагу, що на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 спочатку погодився, а в подальшому почав вчиняти дії щодо ухилення від огляду та о 21:50 висловив ствердну відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що згідно пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема передбачений вказаним законом обов`язок виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. 
Одним із таких розпоряджень поліцейського, є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння (п. 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 11-21сап21 (реєстраційний номер рішення 101473367)).
Тобто, вимога поліцейського адресована водію про проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, є законною та очевидною вимогою, та подвійному тлумаченню не підлягає.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. 
Щодо передачі транспортного засобу ОСОБА_1 невідомій особі, апеляційний суд зазначає наступне.
Частиною 2 статті 265-2 КУпАП встановлено, що після тимчасового затримання транспортного засобу працівник відповідного уповноваженого підрозділу Національної поліції зобов`язаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та його місцезнаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації, а також забороняє експлуатацію транспортного засобу до усунення несправностей, виявлених у процесі його огляду, або до демонтажу спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.
На відеозаписах зафільмовано, що на місце події прибув ОСОБА_2 , який звертався до ОСОБА_1 «Дядя Саша», що дає підстави суду вважати, що ОСОБА_2 є знайомим ОСОБА_1 .
Під час написання ОСОБА_3 розписки про отримання транспортного засобу, ОСОБА_1 перебував поруч, та будь-яких заперечень щодо передачі його автомобілю вказаній особі, не висловлював.
Є помилковими доводи апеляційної скарги захисника про те, що поліцейські не уповноважені проводити огляд військовослужбовця та складати протокол про адміністративне правопорушення, оскільки необхідно враховувати вимоги частини 1 статті 15 КУпАП, де крім іншого, зазначено, що військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. 
З огляду на викладене,  ОСОБА_1  перебував у площині адміністративного процесу саме як водій транспортного засобу, відповідно, порядок його огляду регулюється положенням статті 266 КУпАП. 
З врахуванням встановлених судом обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні даного правопорушення підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.
У зв`язку із наведеним, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 – адвоката Мартовицького К.В., апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.11.2024 та закриття провадження у справі, з підстав передбачених пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

       Керуючись статтями 1, 7, 23, 130, 245, 251, 252, 256, 266-268, 271, 277-280, 284, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Мартовицького Кирила Вікторовича – залишити без задоволення.
Постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2024 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Харківського 
апеляційного суду                                       О.А. Кружиліна