Справа № 127/32769/24 
Провадження № 33/801/24/2025
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вохмінова О. С.
Доповідач: Сало Т. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2025 року                                                                     м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1  на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 20 листопада 2024 року в справі про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановив:
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. 
У скарзі зазначає, що судом залишено поза увагою, що він взагалі не визнавав факту керування транспортним засобом, а докази керування створені поліцейськими. Поліцейськими та судом об`єктивно не встановлено причини ДТП, так як не встановлено рух транспортних засобів під час ДТП, не встановлено водія автомобіля KIA Cerato, не встановлено достовірність свідчень, наданих свідком ОСОБА_2 . Згідно протоколу про адміністративне правопорушення та письмових пояснень свідків, за наявності у нього ознак стану сп`яніння у присутності двох свідків не сказано, чи надавалась йому можливість пройти огляд в медичному закладі, з відеозапису це такого також не вбачається. Як встановлено з відеозапису, направлення на огляд поліцейський намагався вручити йому після оформлення матеріалів справи.
У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. 
Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Беручи до уваги, що ОСОБА_1 причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав, апеляційний суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.
У ст. 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №139485, складеного поліцейським 1 взводу 3 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області рядовим поліції Сандрацьким О.В., 29 вересня 2024 року о 16 год. 55 хв. в м. Вінниці по вул. Князів Коріатовичів, 184 А, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «КІА Сеrato», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота; хитка хода; порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).
У пункті 2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Визнаючи ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина доведена матеріалами справи. 
Під час розгляду справи суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту керування ним транспортним засобом, однак, вказана позиція скаржника відхиляється апеляційним судом з наступних підстав.
Для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП доведенню підлягає як факт керування особою транспортним засобом, так і факт її відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.
У п. 27 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14 судам роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Апеляційний суд виходить з того, що 29 вересня 2024 року відносно ОСОБА_1 було складено як протокол адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, так і протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП - порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2024 року у справі №127/33211/24  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме в тому, що 29 вересня 2024 року о 16 год. 55 хв. по вул. Князів Коріатовичів, 184 А, м. Вінниця, він керував транспортним засобом «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_1 , і, виконуючи поворот ліворуч через вузьку суцільну лінію 1.1, яка поділяє транспортні потоки, не надав перевагу в русі транспортному засобу «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок чого здійснив з ним зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.20).
Враховуючи доводи апеляційної скарги, постановою Вінницького апеляційного суду від 20 грудня 2024 року апеляційне провадження у даній справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №127/33211/24.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 23 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - без змін.
Тобто факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, вказаних у протоколі серії ЕПР1 №139485 від 29 вересня 2024 року є доведеним, а тому надавати оцінку доводам апеляційної скарги в цій частині не має парового значення.
Також не має підстав надавати оцінку і доводам апеляційної скарги, що стосуються факту дорожньо-транспортної пригоди, оскільки предметом розгляду у даній справі є протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП. Вказаним доводам повинна була бути надана оцінка (у разі зазначення таких) при розгляді справи №127/33211/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про те, що з протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапису з нагрудної камери поліцейського не зрозумілим є, чи надавалася йому можливість пройти огляд в медичному закладі.
Вказані доводи не приймаються апеляційним судом.
Так, статтею 266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.
У пункті 8 вказаного Порядку зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
З відеозапису з нагрудної камери поліцейського слідує, що у зв`язку із виявленням в ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння йому було запропоновано пройти огляд на ста алкогольного сп`яніння (більше трьох разів), на що останній в категоричній формі відмовився. Також йому було роз`яснено наслідки такої відмови, а саме, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. 
Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 про вказані в апеляційній скарзі обставини не зазначав в суді першої інстанції, від надання пояснень відмовився, тобто не намагався спростувати обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Відтак, суд першої інстанції розглянув справу на підставі наявних в ній доказів.
Підсумовуючи, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано фактичні обставини справи, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП,
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 20 листопада 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало