Номер провадження: 22-ц/813/1763/25 
Справа № 521/18052/22
Головуючий у першій інстанції Гуревський В.К.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       24.02.2025 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Комлевої О.С., Сегеди С.М.,
за участю секретаря - Венжик Л.С.,
переглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу №521/18052/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини за апеляційною скаргою представника Чебаненко Ольги Андріївни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 травня 2024 року у складі судді Гуревського В.К., -
в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 , звернувшись 02 грудня 2022 року до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини, вказала, що вона та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Посилаючись на відсутність домовленості щодо утримання дитини, проживання батька дитини окремо, позивач ОСОБА_3 просила:
стягнути з відповідача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій формі, рівній 8000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини;
стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її як дружини утримання до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років аліменти у твердій грошовій формі, рівній 10000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трьох років (т.1 а.с.1-4).
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2022 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.34-35).
Відповідач ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_6 позов визнав частково, пославшись на те, що він та його батьки добровільно надають матеріальну допомогу на утримання дитини та самої позивача, що ОСОБА_3 чинить перешкоди у побаченнях з дитиною. Позивач офіційно не працевлаштована, проте виконує певну роботу та отримує дохід. Відповідач зареєстрований як суб`єкт господарювання, проте діяльності не веде, прибутку не має. Наявні у відповідача захворювання через перенесені травми не надають можливості працювати за професією. Заявлений розмір аліментів не підтверджений витратами. Визнав вимоги в частині аліментів на дитину у розмірі 2300,00 грн., на дружину у розмірі 2800,00 грн. (т.1 а.с.49-57).
Позивачем ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_7 надано відповідь на відзив, за змістом якої зазначено, що захворювання відповідача наявні у нього вже на протязі 10 років, такі не заважають йому активно жити, подорожувати, відпочивати тощо. Відповідач працює за фахом, отримує доходи від роботи, проживає у будинку вітчима, який облаштував та утримує за власні кошти. У відповіді проаналізовано доходи та витрати позивача, в тому числі й витрати на дитину (т.1 а.с.110-120).
У лютому 2023 року позивач ОСОБА_3 збільшила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини у розмірі 10000,00 грн., на утримання дружини у розмірі 10000,00 грн. (т.1 а.с.122-123).
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 червня 2023 року, постановленою у судовому засіданні, заяву про збільшення позовних вимог прийнято до провадження (т.2 а.с.7-9).
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 червня 2023 року за клопотанням позивача ОСОБА_3 ухвалено проводити розгляд цивільної справи в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання (т.2 а.с.11-13). 
Ухвалами Малиновського районного суду м. Одеси від 14 червня 2023 року, від 19 вересня 2023 року, від 13 березня 2024 року витребувано докази щодо банківських рахунків сторін та руху коштів по них, щодо перетину кордону, доходів та видатків (т.2 а.с.16-17, 18-19, 20-22, 192-193, 195-198, т.3 а.с.70-72).
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 березня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 в частині стягнення аліментів на утримання дружини залишено без розгляду за заявою позивача (т.3 а.с.68).
23 квітня 2024 року відповідач ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_6 надав письмові пояснення по доказам, отриманим судом в порядку витребування (т.3 а.с.126-136).
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті (т.3 а.с.155).
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 травня 2024 року:
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі, рівній прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку в розмірі 2563,00 грн., щомісячно, але не менше 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 грудня 2022 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з відрахуванням раніше сплачених сум.
стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн. (т.3 а.с.188-195).
Висновок суду мотивовано наступним. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 січня 2022 року, проте з 26 липня 2022 року проживають окремо, дитина проживає з матір`ю. Відповідач зареєстрований як суб`єкт господарювання, проте не є найманим працівником і заробітну плату не отримує. На витребувані судом докази отримані відомості щодо майнового стану платника аліментів, дитини, відомості щодо стану їх здоров`я, докази сплати відповідачем аліментів у добровільному порядку. Виходячи з встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, рівній 2563,00 грн. За наявності передбачених статтею 192 СК України обставин розмір аліментів може бути збільшений. 
Позивач ОСОБА_3 змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на ОСОБА_9 » (т.3 а.с.165-166).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 липня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_1 на рішення суду.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції змінити та стягнути на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі, рівній 8000,00 грн., щомісяця, але не менше ніж 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму (т.3 а.с.200-209).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у наступному. Витрати на дитину становлять близько 15000,00 грн. на місяць. Такі витрати мати несе самостійно, так як батько 11 серпня 2022 року перевів грошову суму у розміні 6025,10 грн. і після ніяких коштів не надавав. На підтвердження вказаних витрат в справі наявні докази. Стан здоров`я відповідача на його працездатність не впливає, діагнози, на які посилається відповідач, у нього були задовго до народження дитини. Відповідач працює за професією, проте отримані доходи не декларує. За період з 21 січня 2022 року по 03 липня 2023 року загальний оборот коштів по рахунку відповідача склав 190158,59 грн., після звернення позивача з позовом до суду про стягнення аліментів відповідач перестав проводити розрахунки по банку. Дійсно, відповідач користується рухомим та нерухомим майном своєї матері та вітчима, проте утримання цього майна є вартісним і у період спільного проживання відповідач витрати по утриманню майна оплачував самостійно. Стягнутий розмір аліментів не покриває мінімальних витрат на дитину. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_2 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує наступним. Отримані відомості з банківських рахунків не підтверджують працевлаштування відповідача та отриманий ним дохід. Заявлений розмір аліментів не підтверджений витратами на дитину. Позивач для встановлення якомога більшої суми аліментів не надала інформацію про розмір отримуваних нею доходів. Посилання на користування відповідачем чужим рухомим та нерухомим майном є недоречним. Відповідач купує дитині все необхідне та бажане, а отже в утриманні дитини участь приймає (т.3 а.с.231-243). 
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.
Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.
ОСОБА_2 , 1985 року народження, та ОСОБА_11 , 1987 року народження, зареєстрували шлюб 22 січня 2022 року.
ОСОБА_2 та ОСОБА_12 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Дитина проживає з матір`ю, батько проживає окремо.
Відомості про наявність у сторін інших, крім сина ОСОБА_13 осіб на утриманні відсутні.
Належні докази про працевлаштування сторін, їхні задекларовані доходи та видатки тощо в справі відсутні. Кожен посилається на те, що інший займається певною діяльністю та отримує достатні для життя доходи, проте розмір таких належними доказами не підтверджений.
Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина (ч.ч.1, 3 ст.181 СК України).
ОСОБА_2 визнає свій обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
Сторони як батьки дитини наразі не досягли домовленості щодо способу виконання ними обов`язку утримувати дитину. Позов до суду подано матір`ю, з якою проживає дитина, відтак, право вибору способу стягнення аліментів належить саме позивачу, вимоги заявлено у присудженні аліментів у твердій грошовій сумі.
Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, визначено статтею 182 СК України, частиною 2 даної норми матеріального права передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позивачем пред`явлено вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, рівній 8000,00 грн., щомісячно; в ході розгляду справи розмір вимог збільшено до 10000,00 грн., щомісячно. 
В апеляційній скарзі йдеться про сплату аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, рівній 8000,00 грн., щомісячно.
Докази у справі не підтверджують наявність у відповідача доходів та майна, що дозволяють сплачувати аліменти на утримання дитини у вказаних розмірах.
Доказування на припущеннях не ґрунтується. 
Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімуму встановлено з 01 січня 2022 року для дітей віком до 6 років - 2100,00 грн., мінімальна заробітна плата - 6500,00 грн.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум встановлено з 01 січня 2024 року для дітей віком до 6 років – 2563,00 грн., мінімальна заробітна плата – 7100,00 грн.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум встановлено з 01 січня 2024 року для дітей віком до 6 років – 2563,00 грн., мінімальна заробітна плата – 8000,00 грн.
З огляду на викладене, законодавчо гарантований розмір аліментів на дитину, наявні в справі докази на підтвердження визначених статтею 182 СК України обставин тощо, суд приходить до висновку про відсутність підстав змінювати присуджений оскаржуваним рішенням розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, рівній 2563,00 грн., в сторону збільшення. При розмірі мінімальної заробітної плати, яку відповідач гарантовано мав би отримувати при працевлаштуванні, такий розмір аліментів є більшим частки заробітної плати.
За наявності передбачених статтею 192 СК України обставин розмір аліментів може бути змінений.
Участь батьків у додаткових витратах на дитину врегульована статтею 185 СК України. 
Суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального права, сприяв сторонам у поданні доказів, яким надав оцінку.
Правові підстави для зміни рішення суду відсутні. 

Керуючись ст.ст.367, 369, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 травня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. 
       Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
       Повну постанову складено 24 лютого 2025 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева 

С.М.Сегеда