П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
17 березня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/10246/24	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Димерлія О.О.,
суддів  Осіпова Ю.В., Шляхтицького О.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 року у справі №420/10246/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:
2 квітня 2024 року ОСОБА_1 (далі – позивачка) звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просила:
- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 27.02.2024 року №154950003746 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії відповідно до Закону України від 16.12.1993 року №3723-ХІІ "Про державну службу" згідно даних довідки про складові заробітної плати від 01.02.2024 року №02-15/05/199;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію, як державному службовцю по віку з 19.02.2024 року відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ на підставі даних довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 01.02.2024 року №02-15/05/199 (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), а також довідки від 01.02.2024 року №02-15/05/199.
Вимоги адміністративного позову мотивовано тим, що станом на 01 травня 2016 року, тобто на день набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року за №889-VIII, позивачка займала посаду державної служби та мала не менш як 10 років стажу державної служби, відтак, має право на призначення пенсії відповідно до приписів статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року за №3723-XII з урахуванням виплат, зазначених у довідці про складові заробітної плати від 01.02.2024 року №02-15/05/199, та довідки від 01.02.2024 року №02-15/05/199.
За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 3 червня 2024 року прийнято рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 27.02.2024 року №154950003746 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі заяви від 19.02.2024 року відповідно до Закону України «Про державну службу».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з 19.02.2024 року перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності, призначену згідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII з урахуванням даних довідки від 01.02.2024 року №02-15/05/199 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідки від 01.02.2024 року №02-15/05/199 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією).
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. 
Вирішуючи спір та задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що станом на 01 травня 2016 року, тобто на день набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року за №889-VIII, позивачка займала посаду державної служби та мала не менш як 10 років стажу державної служби, відтак, має право на призначення пенсії відповідно до приписів статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року за №3723-XII.
При цьому, як зауважено судом попередньої інстанції, подані позивачкою разом з заявою про призначення пенсії довідки про складові заробітної плати підлягають урахуванню пенсійним органом при призначенні пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ.
Не погоджуючись з означеним рішенням суду першої інстанції, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі – скаржник, пенсійний орган) подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про помилковість висновків суду попередньої інстанції щодо наявності у ОСОБА_1 права на призначення пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ. Як наголошує скаржник, позивачка вже отримує пенсію, призначену у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV, у зв`язку з чим повторне призначення пенсії неможливе. 
Крім цього, пенсійний орган вказує, що позивачка працювала на посадах, які не відносяться до посад державної служби, у зв`язку з чим вона не має права на призначення пенсії за віком відповідно до положень Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року за №3723-XII.
Позивачка – ОСОБА_1 не скористалася своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, яке у відповідності до вимог ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при установленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як з`ясовано апеляційним судом та установлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
19.02.2024 року ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".
Розгляд заяви від 19.02.2024 року та долучених документів відбувся за принципом «екстериторіальності» - Головним управлінням ПФУ у Кіровоградській області.
Так, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області від 27.02.2024 року №154950003746 відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі заяви від 01.02.2024 року відповідно до Закону України «Про державну службу».
Як слідує зі змісту рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області від 27.02.2024 року №154950003746, в якості підстави для відмови, пенсійним органом вказано про те, що:
«З огляду на положення пунктів 10, 12 розділу ХІ Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723 - ХІІ "Про державну службу" (далі – Закон № 3723) мають особи, які на день набрання чинності Законом №889 займали посади державної служби та мали не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та особи, які мають не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723 і актами Кабінету Міністрів України.
Час роботи на посаді державного службовця, зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723 до 01.05.2016 року.
Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб згідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року №622.
Як визначено пунктом 4 Порядку №622, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 
При цьому, посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби).
Розмір інших виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року.
До стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону У          країни №3723, зараховується період роботи ОСОБА_1 з 08.07.2002 року по 14.12.2021 року (період роботи в Управлінні праці та соціального захисту населення райдержадміністрації). Всього стаж на посадах віднесених до відповідних категорій посад державних службовців станом на 01.05.2016 року складає 13 років 9 місяців 25 днів.
До заяви про перерахунок пенсії ОСОБА_1 надала, зокрема, довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії держслужбовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 01.02.2024 року №02- 15/05/199 станом на січень 2024 та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи перед зверненням за пенсією) від 01.02.2024 року №02-15/05/199 за період 01.12.2016 року по 31.11.2021 року.
Враховуючи норми чинного законодавства України, на думку пенсійного органу, відсутні підстави для проведення перерахунку ОСОБА_1 ».(а.с.12)
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
01 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII, згідно із частиною другою «Прикінцевих та перехідних положень» означеного Закону визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 року за №3723-XII, крім статті 37, яка застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
За таких обставин, законодавець визначив певні умови, дотриманням яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року за №3723-XII.
Так, згідно до пункту 10 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року за №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно із пунктом 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, «Прикінцевими та перехідними положеннями» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 року певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 року на держслужбі), така особа має/зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: 
у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року за №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону №1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. 
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
З аналізу наведених вище норм пенсійного законодавства України слідує, що особам, визначеним у пунктах 10, 12 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII надано право вибору, на підставі якого закону їм має бути призначена пенсія.
При цьому, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року за №3723-XII після 01.05.2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону за №3723-XII і «Прикінцевими та перехідними положеннями» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII, а саме: 
- щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Слід зазначити, що згідно до частини першої статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії.
Перерахунок пенсії, за своїм змістом є зміною розміру одного і того ж виду пенсії, у зв`язку із зміною показника, що був базою для визначення розміру пенсії (заробітної плати, грошового забезпечення тощо), чи з інших підстав, передбачених чинним законодавством.
Так, як з`ясовано судовою колегією, що ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
19.02.2024 року ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".
Вказані види пенсії відрізняються підставами їх призначення та механізмами визначення їх розміру, а наявність правових підстав для переведення позивачки на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року за №3723-XII пов`язується виключно з дотриманням нею вимог, визначених пунктами 10 та 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII.
Як слідує зі змісту спірного рішення у цій справі, на час звернення позивачки із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно Закону України «Про державну службу», вік заявниці становив – 60 років. 
До стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону, пенсійним органом зараховано період роботи ОСОБА_1 з 08.07.2002 року по 14.12.2021 року (період роботи в Управлінні праці та соціального захисту населення райдержадміністрації). 
Всього стаж на посадах віднесених до відповідних категорій посад державних службовців ОСОБА_1 станом на 01.05.2016 року склав 13 років 9 місяців 25 днів.
При цьому, судова колегія уважає безпідставним доводи скаржника про те, що позивачка не має права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року, оскільки остання працювала на посадах, які не відносяться до посад державної служби.
Згідно до записів копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , апеляційним судом установлено, що позивачка працювала на посадах державної служби, а саме:
08.07.2002 року - прийнято на посаду начальника відділу з питань праці Управління праці та соціального захисту населення райдержадміністрації, прийнято присягу державного службовця та присвоєно 13 ранг державної служби;
01.09.2005 року - переведено на посаду заступника начальника Управління праці та соціального захисту, начальника відділу з питань праці та присвоєно 12 ранг державного службовця;
05.06.2007 року - звільнено із займаної посади порядком переводу;
06.06.200 року – призначено на посаду начальника відділу з питань праці та соціально - трудових відносин переводом;
03.09.2007 року – присвоєно 11 ранг державного службовця;
07.07.2009 року – звільнено із посади начальника відділу з питань праці та соціально - трудових відносин порядком переведення на посаду заступника начальника управління праці та соціального захисту населення райдержадміністрації;
08.07.2009 року - призначено на посаду заступника начальника управління праці та соціального захисту населення райдержадміністрації, як таку, що перебувала в кадровому резерві на керівну посаду;
29.12.2012 року – перейменовано Управління праці та соціального захисту населення в Управління соціального захисту населення на підставі Розпорядження Котовської районної державної адміністрації;
01.05.2016 року – присвоєно 5 ранг державного службовця;
24.05.2016 року – перейменовано Котовську районну державну адміністрацію в Подільську районну державну адміністрацію Одеської області;
29.06.2016 року - Управління соціального захисту населення Котовської районної державної адміністрації перейменовано в Управління соціального захисту населення Подільської районної державної адміністрації;
16.05.2018 року – переведено на посаду заступника начальника управління соціального захисту населення – начальника відділу персоніфікованого обліку пільгових категорій населення;
06.05.2019 року – присвоєно черговий 4 ранг державного службовця;
12.02.2021 року – переведено на посаду заступника начальника управління – начальника відділу соціальної підтримки пільгових категорій населення управління соціального захисту населення Подільської районної державної адміністрації;
14.12.2021 року – звільнено із посади заступника начальника управління – начальника відділу соціальної підтримки пільгових категорій населення управління соціального захисту населення Подільської районної державної адміністрації за власним бажанням відповідно до п.3 ч. 1 ст. 83, статей 86, 89 Закону України «Про державну службу».
Більше того, відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 27.02.2024 року №154950003746, пенсійним органом зараховано період роботи з 08.07.2002 року по 14.12.2021 року в Управлінні соціального захисту населення Подільської районної державної адміністрації Одеської області, до стажу на посадах, віднесених категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до приписів статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року за №3723-XII.
Відтак, станом на 01 травня 2016 року, тобто на день набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року за №889-VIII, позивачка займала посаду державної служби та мала не менш як 10 років стажу державної служби, а тому має право на призначення пенсії відповідно до приписів статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року за №3723-XII.
Крім того, предметом спору є питання можливості при переведені на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 року за №3723-XII та «Прикінцевими та перехідними положеннями» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII врахування довідок про складові заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, необхідних для розрахунку такої пенсії.
Так, форми довідок про заробітну плату, які подаються для призначення пенсії державним службовцям, визначаються постановою правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 лютого 2017 року за №180/30048.
Пунктом 1 вказаної постанови затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно із пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, що додаються до постанови, а саме:
форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);
форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);
форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
Як слідує з матеріалів справи, 1 лютого 2024 року Управлінням соціального захисту населення Подільської районної державної адміністрації Одеської області видано позивачці довідки:
- №02-15/05/199 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця;
- №02-15/05/199 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) (а.с.65-67)
Наведені вище довідки, подані позивачкою до пенсійного органу разом із заявою під час звернення про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".
Як правильно вказано судом попередньої інстанції, пенсійний орган не навів жодних пояснень, з яких підстав довідка від 01.02.2024 року №02-15/05/199 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідка від 01.02.2024 року №02-15/05/199 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), не враховується відповідачем під час розрахунку ОСОБА_1 розміру пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".
Як з`ясовано судом першої та апеляційної інстанцій, додані до заяви позивачки довідки, оформлені за правилами вказаної постанови Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року №1-3 та містять відображення складових заробітної плати: 
посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, надбавка за інтенсивність праці, на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Більше того, в Акті складеному за результатами проведення перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії від 27.02.2024 року №1500-1003-1/1963 пенсійним органом установлено, що довідка «Про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця» від 01.02.2024 року №02-15/05/199 та довідка «Про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця» від 01.02.2024 року №02-15/05/199, які видані на ім`я ОСОБА_1 , відповідають первинним документам.
Відтак, розрахунок розміру пенсії ОСОБА_1 повинно здійснюватися із врахуванням даних, зазначених в довідках про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 01.02.2024 року №02-15/05/199, від 01.02.2024 року №02-15/05/199.
За таких обставин, на переконання судової колегії, наявні підстави для врахування пенсійним органом вказаних вище довідок при розрахунку розміру пенсії державного службовця - ОСОБА_1 відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року.
Враховуючи викладене, на переконання судової колегії, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Отже, колегія суддів уважає, що суд попередньої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права.
У відповідності до ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно Установив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 року у справі №420/10246/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення. 

Суддя-доповідач 		О.О. Димерлій	
Судді	  	Ю.В. Осіпов    О.І. Шляхтицький