ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 р.	Справа № 585/1859/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Макаренко Я.М. ,  Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Щурової К.А.,

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05.11.2024, головуючий суддя І інстанції: Євтюшенкова В.І., м. Ромни, повний текст складено 12.11.24 року по справі № 585/1859/24
          за позовом          ОСОБА_1  
          до         Департаменту патрульної поліції                 
          про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області з позовом до Департаменту патрульної поліції (далі по тексту – ДПП, відповідач,), у якому просив суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1877230 від 10.04.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 510 грн 00 коп за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП;
- провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 2 статті 122 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень – Департаменту патрульної поліції (код ЄДРПОУ 40108646, м. Київ, вул. Ф. Ернста, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605 грн 00 коп.
В обґрунтування позовних вимог зазначив про протиправність та незаконність оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1877230 від 10.04.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 510 грн 00 коп, оскільки позивач не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), а інспектором, всупереч вимог статей 245, 280 КУпАП, при винесенні оскаржуваної постанови не було належним чином з`ясовано всіх обставин справи та чи наявна вина позивача у даному випадку.
Пояснив, що патрульним поліцейським не було належним чином ознайомлено позивача з доказами вчинення правопорушення, а лише відтворено на особистому телефоні інспектора  та надано для огляду відеозапис, який не надавав можливості пересвідчитись у правдивості тверджень інспектора через погану якість. При цьому, маючи бажання розібратись у цій ситуації, ОСОБА_1 неодноразово заявляв Управлінню патрульної поліції клопотання про перенесення розгляду справи з метою її розгляду за участі фахівця у галузі права, проте, такі клопотання були відхилені поліцейським, що порушило право позивача на належний захист.
Крім того, зауважив, що оскаржувана постанова була винесена без будь – якої підготовки справи до розгляду, без вирішення клопотань особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та без дослідження належних та допустимих доказів, що свідчить про грубе порушення процедури розгляду справи та наявність підстав для скасування спірної постанови. 
Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05.11.2024 у справі № 585/1859/24 у задоволенні позову  ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови – відмовлено.
Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції при прийнятті рішення обставин у справі, порушення норм матеріального і процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12.11.2024 у справі № 585/1859/24.
Ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень – Департаменту патрульної поліції (код ЄДРПОУ 40108646, м. Київ, вул. Ф. Ернста, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судових зборів, загальною сумою 1514 грн 00 коп.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не враховані численні порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським на місці зупинки позивача, які виразились у незабезпеченні позивача правом на захист, не наданні для ознайомлення належних та допустимих доказів та необґрунтованому відхиленні законних клопотань ОСОБА_1 . Стверджував, що такими діями інспектор порушив права позивача, як особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
Окремо зауважив, що позивача було зупинено о 20 год 46 хв, що є пізнім часом, а територіальна віддаленість адвоката Міняйла Я.В., який здійснює свою адвокатську діяльність у м. Полтава, унеможливлювала його участь у розгляді справи на момент зупинки, що слугувало підставою заявити клопотання про перенесення розгляду справи, однак поліцейський проігнорував законні права позивача та розглянув справу на місці, однак судом першої інстанції не надано належної оцінки вказаним обставинам.
Відповідач, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався
Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином за допомогою системи "Електронний суд" та шляхом розміщення повідомлення на веб-порталі "Судова влада".
22.01.2025 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з участю адвоката Міняйла Я.В. в іншому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Полтави 23.01.2025 о 14:00 год.
23.01.2025 представником позивача подано клопотання про залишення заяви про відкладення розгляду справи без розгляду та про проведення розгляду справи, призначеного на 23.01.2025 о 13:30 по справі № 585/1859/24 без участі позивача та його представника.
Колегія суддів вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до статті 313 КАС України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.
Вказаній нормі кореспондують положення частини 3 статті 268 КАС України, за якої неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді апеляційної інстанції.
З огляду на викладене, враховуючи можливість розгляду справи за наявними у ній матеріалами без надання адвокатом пояснень, з огляду на терміновість даної справи та з метою дотримання десятиденного строку її розгляду, встановленого статтею 286 КАС України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін.
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1877230 від 10.04.2024 на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 510,00 грн за порушення частини 2 статті 122 КУпАП.
В постанові зазначено час та місце скоєння, суть та обставини правопорушення: 10.04.2024 21:11:25 \ м. Київ, вул. Щусєва, 2/19 водій керуючи транспортним засобом мопед порушив вимогу п. 11.14 ПДР України, а саме рухаючись по вул. Олени Теліги здійснив поворот ліворуч на вул. Щусєва\чим порушив п. 11 ПДР – порушення розташування тз на проїзній частині. В постанові вказано, що до неї додаються відео 472339 4708898 відео з особистого носія Xiaomi 11 t pro 8682 53055121640 Відео smartcity (а.с.9-14).
Судом під час розгляду справи оглянуто DVD-R диск, долучений до відзиву, який містить відеозаписи: два Відео smartcity (безпечне місце камера 1 та безпечне місце камера 2), відео з відеореєстратора патрульного автомобіля та відео з боді камери патрульного поліцейського, які окрім фіксації моменту зупинки транспортного засобу, яким керував позивач та подальшої фіксації події, що відбувалась після зупинки, містять всі необхідні реквізити: дату зйомки, початок та її кінець, та з якого пристрою проведено запис.
Переглядаючи вказані відеозаписи, судом встановлено наступне.
На Відео smartcity (безпечне місце камера 1 та безпечне місце камера 2) та на відео з реєстратора патрульного автомобіля зображено здійснення маневру повороту ліворуч водієм мопеда на проїзній частині, яка містить більше, ніж одну смуги дорожнього руху, дата зйомки 10.04.2024, час: 20:45.
Відеофайл, який містить назву «відео з боді камери», містить запис, що стосується процесу розгляду справи суб`єктом владних повноважень відносно позивача, з якого вбачається, що працівниками поліції зупинено транспортний засіб (мопед) під керуванням позивача. На запитання останнього про причину зупинки працівник поліції зазначає, що причиною зупинки є порушення ним (водієм) п.11.14 ПДР України. Після пояснення причини зупинки інспектор просить водія пред`явити документи. Водій не реагує на вимогу працівника поліції щодо пред`явлення документів, після чого йому працівник поліції роз`яснює, що такі дії можна розцінити як непокору працівнику поліції. Водій мопеду в свою чергу просить працівників поліції показати йому їх посвідчення, поліцейськими посвідчення пред`явлені. Водій заперечує порушення ПДР, на що працівник поліції знову йому роз`яснює, які вимоги ПДР ним порушено. Працівник поліції повторно заявляє вимогу про пред`явлення йому документів (посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу), на що водій (позивач) заявляє клопотання про ознайомлення його з доказами на підтвердження вчинення ним правопорушення. Працівник поліції роз`яснює, що такі докази будуть надані йому після пред`явлення ним документів: «спочатку Ви повинні надати документи, я ж не знаю, хто Ви. Ви не виконуєте законну вимогу поліцейського». Водій зазначає, що заявлена до нього вимога про пред`явлення документів не законна, заявляє клопотання про перенесення розляду справи в Управління патрульної поліції, вказує, що документи він повинен пред`являти лише на законну вимогу поліцейського, просить показати йому відео правопорушення. Працівник поліції йде до службового автомобіля, в якому знаходиться відеореєстратор, з якого, як стає зрозумілим, копіює відео на власний мобільний телефон. Після цього повертається до водія мопеду і показує йому відео. На що водій зауважує «так там же всі повернули, я не бачу там ніякого правопорушення». Працівник поліції роз`яснює йому, що він керував мопедом, йому не дозволено здійснювати поворот ліворуч, оскільки проїзна частина містить не одну смугу для руху, на що позивач зазначає, що правопорушення не було і він просто повернув.
З указаного суд вбачав, що ОСОБА_2 фактично не заперечує, що здійснював поворот ліворуч у вказаний в оскаржуваній постанові день та час, та у вказаному місці, та вважає, що його дії при виконанні маневру повороту правомірні.
Працівник поліції знову роз`яснює позивачу, що водіям мопедів на тій проїзній частині повертати ліворуч не можна було. Коли працівник поліції показує водію відеозапис, пропонуючи продовжити його огляд, водій говорить «ну давайте, ще мультики подивимось по вашому теліку». В той же час, документи, про пред`явлення яких заявляє вимогу працівник поліції, не надає і після перегляду відео, пропонує зустрітись в УПП, з юристом, наголошує, що працівник поліції спирається на підзаконний акт, а не на ЗУ «Про національну поліцію». Поліцейський вкотре заявляє вимогу надати йому для огляду посвідчення водія і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, зазначає, що поліс не вимагає, оскільки це інше питання, на що водій говорить: «ну хоч щось Ви знаєте». ОСОБА_2 знову заявляє клопотання про розгляд даної справи в Управлінні патрульної поліції. Врешті надає працівнику поліції свої документи, зі словами «нічого я не порушував, Ви вже надоїли», після здійснення перевірки його тз по базі, запитує : «як Ви ще 130 не вміняєте, не знаю». Після ознайомлення з документами водія працівник поліції повідомляє, що розглядається справа відносно нього (водія), роз`яснює права. Водій просить ознайомити його з доказами вчинення правопорушення, запитує, чи дозволено працівникам поліції використовувати докази з власного телефону, на що працівник поліції роз`яснює йому ст. 251 КУпАП щодо того, що є доказами в справах про адміністративні правопорушення. Водія повідомлено, що відносно нього буде винесена постанова за порушення вимог ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме за порушення вимог п.11.14 ПДР, запитується адреса місця проживання для заповнення його даних в постанові. Водій зазначає, що працівник поліції відхилив його клопотання про перенесення розгляду справи і заявляє про те, що має намір скористатись послугами адвоката, на що працівник поліції запитує, чому він не телефонує юристу, ОСОБА_1 відповідає, що вже пізній час, йому відповідають, що вони вже тут перебувають майже годину, за цей час можна було скористатись правовою допомогою. Поліцейський закінчив розгляд справи прийняттям рішення про накладення на водія ( ОСОБА_1 ) адміністративного стягнення у виді штрафу. ОСОБА_1 запропоновано надати лист паперу форматом А4 та у разі необхідності надати письмові пояснення. ОСОБА_1 відмовився. Останньому запропоновано ознайомитись з постановою, вручено копію постанови. Роз`яснено строки оскарження постанови.
Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання її протиправною та скасування.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для скасування спірної постанови, як такої, що винесена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази суд дійшов висновку, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, а відповідачем дотримано процедуру розгляду справи, зокрема роз`яснено позивачу права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складено на місці та оголошено оскаржувану постанову, роз`яснено строк та порядок її оскарження.
При цьому суд зазначив, що поліцейський патрульної поліції не повинен особисто вирішувати питання щодо забезпечення ОСОБА_1 захисником, саме позивач мав обов`язок, у разі потреби у захисті, зв`язатись з фахівцем у галузі права для отримання правової допомоги, чого ним зроблено не було.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке. 
За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначенні положеннями Закону України “Про дорожній рух”.
Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України “Про дорожній рух” учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Положеннями статті 16 Закону України “Про дорожній рух” визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють ПДР України.
Згідно з пунктом 1.1. ПДР ці Правила відповідно до Закону України “Про дорожній рух” встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні гуртуватися на вимогах цих Правил.
На виконання пункту 1.3. ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР).
Пунктом 11 ПДР визначено правила Розташування транспортних засобів на дорозі.
Відповідно до пункту 11.14 ПДР рух по проїзній частині на велосипедах, мопедах, гужових возах (санях) і вершникам дозволяється лише в один ряд по правій крайній смузі якомога правіше, за винятком випадків, коли виконується об`їзд. Поворот ліворуч та розворот дозволяється на дорогах з однією смугою для руху в кожному напрямку і без трамвайної колії посередині. Дозволяється рух по узбіччю, якщо це не створить перешкод пішоходам.
Як вбачається з матеріалів справи, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП, з посиланням на те, що ОСОБА_1 10.04.2024 о 21:11:25 в м. Київ, вул. Щусєва,2/19, керуючи транспортним засобом – мопедом, н.з. НОМЕР_2 , порушив вимогу пункту 11.14 ПДР України, а саме рухаючись по вул. Олени Теліги здійснив поворот ліворуч на вул. Щусєва, чим порушив пункт 11 ПДР – порушення розташування тз на проїзній частині.
Відповідно до приписів частини 2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів (частина 1 статті 247 КУпАП).
Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями статті 31 Закону України № 580-VIII надано право поліції застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 Закону України № 580-VIII визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
На виконання вимог частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
За визначенням, наведеним у статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
За змістом норм частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, до матеріалів справи надано зокрема, копію постанови серії ЕНА № 1877230 від 10.04.2024 та відеозаписи: відео smartcity (безпечне місце камера 1 та безпечне місце камера 2), відео з відеореєстратора патрульного автомобіля та «відео з боді камери», яке містить запис, що стосується процесу розгляду справи суб`єктом владних повноважень відносно позивача.
Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною 2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що в оскаржуваній постанові зазначено інформацію про технічний засіб, яким було зафіксовано порушення, а саме: міститься посилання на Відео 472339 470889 Відео з особового носія Xiaomi LLt pro 8682 53055121640 Відео Smartcity, що підтверджує дотримання відповідачем приписів частини 3 статті 283 КУпАП.
Проте, слід вказати на процесуальний обов`язок відповідача, передбачений частиною 2 статті 77 КАС України, щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Колегія суддів зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.
Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.
Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення, оскільки унеможливлює врахування судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, наданого відповідачем відеозапису в якості доказу.
Колегія суддів, дослідивши відеозапис із нагрудної боді камери поліцейського, наданий відповідачем на підтвердження вчинення позивачем спірного правопорушення, встановила, що на останньому відображено факт зупинки працівниками ДПП транспортного засобу позивача Yamaha Gear ua 06j з номерним знаком АААВ4314 о 20 год 48 хв 10.04.2024. Та після пред`явлення позивачем о 21 год 10 хв посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, інспектором патрульної поліції розпочато процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення о 21 год 15 хв.
Як встановлено статтею 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має  право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Пунктом 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (далі – Інструкція № 1395) встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.
Відповідно до частини першої статті 271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.
Разом з цим, як вбачається з дослідженого відеозапису, о 21 год 18 хв, під час розгляду справи, ОСОБА_1 заявив клопотання про перенесення розгляду справи на інший день в Управлінні патрульної поліції для надання йому можливості скористатись допомогою фахівця у галузі права, який зможе надати кваліфіковану оцінку ситуації, що склалась.
Однак, інспектор патрульної поліції о 21 год 27 хв відмовив у задоволенні такого клопотання позивача, зазначивши, що відсутність фахівця у галузі права «не є нагальною проблемою для переносу розгляду справи». Після чого, винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Колегія суддів зазначає, що положеннями КУпАП України, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, дійсно передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.
Разом з цим, статтею 268 КУпАП встановлено вичерпний перелік прав  особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, заявляти клопотання та при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
За правилами статті 278 КпАП України  орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
У наведених вище положеннях норм процесуального   права визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
У постанові від 17 липня 2019 року у справі № 655/470/16-а Верховний Суд підкреслив, що стаття 278 КУпАП України  вказує на те, що працівник патрульної поліції зобов`язаний дотримуватись вимог статті 283 КУпАП України, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.
Таким чином, положення КУпАП України закріплюють процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на отримання юридичної допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги.
Колегія суддів констатує, що недотримання інспектором поліції у процесі винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, визначеної КУпАП України процедури призводить до порушення права особи приймати участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення та інших прав, визначених статтею 268 КпАП України та є достатньою і самостійною підставою для скасування прийнятої за результатами її проведення постанови, що унеможливлює перехід до суті покладених в її основу адміністративних правопорушень.
Враховуючи викладене, оскільки поліцейським не вжито дій щодо надання реальної можливості позивачу реалізувати право на отримання правової допомоги, розгляд справи відкладено не було та одразу винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, колегія суддів дійшла висновку, що такі обставини вказують на порушення інспектором патрульної поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є самостійною підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1877230 від 10.04.2024.
Аналогічні висновки викладено Верховним Судом у постановах від 18 лютого 2020 року в справі № 524/9827/16-а та від 26 травня 2020 року в справі № 640/16220/16-а.
Разом з цим, суд першої інстанції, неповно встановивши обставини справи та неналежно дослідивши наявний в матеріалах справи доказ, а саме відеозапис із нагрудної камери поліцейського, дійшов помилкового висновку про дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Оскільки відповідачем не доведено наявності у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.
Ухвалюючи судове рішення, колегія суддів керується статтею 322 КАС України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Як зазначено в пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття судового рішення.
Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення.
З огляду на викладене, враховуючи, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, колегія суддів вважає, що рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05.11.2024 по справі № 585/1859/24 підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з частиною 6 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 7 статті 139 КАС України).
Матеріалами справи підтверджено, що згідно з наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією № 0.0.3595563616.1 від 18.04.2024 ОСОБА_1 сплачено судовий збір за подання адміністративного позову по справі № 585/1859/24 в розмірі 605,60 грн. (а.с. 8) та згідно з квитанцією № 0.0.4018096793.1 від 19.11.2024 позивачем сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05.11.2024 по справі № 585/1859/24 в розмірі 908,40 грн.
Оскільки суд апеляційної інстанції за результатами розгляду даної справи дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування рішення суду першої інстанції, з прийняттям постанови про задоволення позову, керуючись статтею 139 КАС України слід стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судові витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги в розмірі 1514,00 грн.
Керуючись ст. 139, ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05.11.2024 по справі № 585/1859/24 - скасувати.
Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1877230 від 10.04.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 510 грн 00 коп за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення – закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (код ЄДРПОУ 40108646, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в загальній сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 00 коп.
Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню в силу ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова	
Судді	   	Я.М. Макаренко    С.П. Жигилій