Справа №458/842/24                                 Головуючий у 1 інстанції:Волинець М.З. 
Провадження №22-ц/811/2988/24                 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: Левика Я.А.,
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,
       секретар: Чиж Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Турківського районного суду Львівської області в складі судді Волинець М.З. від 06 вересня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокатка Яворська Марія Миколаївна, заінтересовані особи – ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`ю без реєстрації шлюбу, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 06 вересня 2024 року у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокатка Яворська Марія Миколаївна, заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу – відмовлено.
Вказану ухвалу оскаржила ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі просить ухвалу Турківського районного суду Львівської області від 06 вересня 2024 року про відмову у відкритті провадження у справі скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Зазначає, що між заявницею та ІНФОРМАЦІЯ_2 , Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки заінтересовані особи не є суб`єктами отримання такої соціальної допомоги. Вважає, що судом першої інстанції не враховано правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі №560/17953/21 - про те, що юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України. Якщо шлюб не зареєстрований, то для того, щоб оформити одноразову грошову допомогу, статус члена сім`ї загиблого, пенсію в разі втрати годувальника, спадщину тощо, спочатку потрібно отримати рішення суду цивільної юрисдикції про встановлення факту проживання однією сім`єю. При цьому Верховний Суд наголосив на неефективності різної юрисдикції судів у справах про встановлення юридичного факту (цивільна) та публічно-правових спорів із суб`єтів владних повноважень (адміністративна). Це не сприятиме належному способу захисту порушеного права заявника та призведе до необхідності звертатися в суди різних юрисдикції з розглядом одних і тих же обставин, подій та фактів при поданні кожної позовної заяви. Зазначає, що під час розгляду цієї справи належало вирішити питання, чи можливо встановити факт проживання однією сім`єю без шлюбу з метою звернення до відповідних органів за призначенням одноразової грошової допомоги в межах розгляду справи в порядку адміністративного судочинства, та з урахуванням встановлення наявності або відсутності цього факту надати оцінку рішенню суб`єкта владних повноважень, яке прийняте до встановлення судом такого факту.         Вважає, що судом першої інстанції не враховано те, що звернення до суду в порядку позовного провадження не буде ефективним способом реалізації свого права для ОСОБА_2 , оскільки без встановлення відповідного юридичного факту вона не має змоги іншим чином підтвердити своє право на звернення за отримання одноразової грошової допомоги, тому відмова у призначенні такої допомоги буде цілком правомірною. Вказує на те, що чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства. Зазначає, що не можуть бути поєднаними в одному провадженні вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення, та оскарження рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, оскільки ці вимоги підсудні судам різних юрисдикцій. За таких обстави вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.
В судове засідання в зал суду учасники справи не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності (відсутності їх представників) зважаючи на те, що учасники справи повідомлялися про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було, а також зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України та заяву представниці заявниці ОСОБА_2 – ОСОБА_1 про розгляд справи без участі заявниці та її представниці.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів заяви, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст.16, 16-1, 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанову Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», ст.ст. 258-260, 293, 315, 352, 354-355 ЦПК України, та відмовляючи у відкритті провадження у справі, – виходив з того, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У постанові Верховного Суду від 29.05.2023 року у справі №175/2319/22 зроблено висновок, що заява про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та встановлення факту смерті у певний час не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки вбачається спір про право, а саме: виникнення у заявника права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, а також права на спадкування за законом майна померлого спадкодавця, що є окремим предметом доказування. Таким чином, встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у даній справі вплине на кількість осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги та відповідно на її розмір для кожної особи, яка має на неї право. Суд дійшов висновку, що з поданої заяви вбачається спір про право, а відтак постановив ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі.
Колегія суддів вважає, що такі висновки суду зроблені без повного та всебічного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи; обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону не відповідають; обставини, які суд вважав встановленими – не доведені.
У вересні 2024 року ОСОБА_2 звернулась в суд з заявою (заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України) про становлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, у якій просила:
- встановити факт проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 однією сім`єю як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу; 
- встановити факт перебування ОСОБА_2 на утриманні ОСОБА_3 в період з 2016 року по день смерті за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що з 2016 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцем с. Ясениця, Турківського району Львівської області, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначала, що спочатку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали за зареєстрованою адресою місця проживання ОСОБА_3 , однак в подальшому переїхали проживати в с. Закіпці до будинку матері заявниці. ІНФОРМАЦІЯ_6 у заявниці та ОСОБА_3 народився син, ОСОБА_4 . Після народження сина вони надалі проживали в с. Закіпці разом із своїм сином та родиною заявниці. ІНФОРМАЦІЯ_7 у у заявниці та ОСОБА_3 народився син, ОСОБА_5 . Вказувала на те, що у 2022 році ОСОБА_3 був мобілізований до лав ЗС України, а ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 загинув. ІНФОРМАЦІЯ_9 у заявниці та ОСОБА_3 народилася донька – ОСОБА_6 (прізвище при народженні « ОСОБА_7 »). Звертала увагу суду на те, що рішеннями Турківського районного суду Львівської області у справі № 458/588/23 та у справі № 458/322/24 встановлено юридичні факти родинних відносин - батьківства, а саме те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с. Ясениця Турківського району Львівської області, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 , є батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 . На підставі цих рішень були внесені відповідні зміни до актових записів про народження дітей. Вказувала, що з 2016 року до дня загибелі ОСОБА_3 , вони проживали разом, вели спільне господарство, виховували спільних дітей та очікували на народження третьої дитини. ОСОБА_3 утримував сім`ю - дітей та дружину, яка не працювала, оскільки здійснювала догляд за дітьми. Перебуваючи на військовій службі, регулярно надсилав кошти. Зазначала, що заявниці необхідно встановити юридичний факт (факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу) для подання документів до відповідних органів з метою призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, оскільки іншим чином реалізувати своє право заявниця не має змоги.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.
Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Частиною першою статті 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.
Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий.
У той же час перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Зокрема, згідно з пунктом 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Також, згідно з підпунктом 2 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. 
Статтею 19 ЦПК України визначені справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. У частині першій цієї статті встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У частині сьомій вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
– факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
– встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
– заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
– чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.
Отже, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема фактів проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, перебування фізичної особи на утриманні є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України.
Також неефективним є підхід до визначення юрисдикції спорів у судовому порядку про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в залежності від їх мети звернення та наявності у заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень, оскільки це не сприятиме належному способу захисту порушеного права заявника, бо призведе до необхідності звертатися в суди різних юрисдикцій з доказуванням одних і тих же обставин, подій та фактів при поданні кожної позовної заяви.
Крім цього, відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п.2 ст.273 ЦПК ( 1502-06 )), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.01.2024 року у справі № 560/17953/21 вважала за необхідне  відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30.01.2020 у справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 290/289/22-ц (провадження № 61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.
При цьому між ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 та Міністерство оборони України не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги.
Вказане відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 18.01.2024 року у справі № 560/17953/21.
Тому, суд першої інстанції помилково вважав, що заявниця звернулась до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту, необхідність у встановленні якого зумовлена реалізацією нею свого права на отримання одноразової грошової допомоги, належної загиблому ОСОБА_3 .
Колегія суддів вважає, що між заявницею та   ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерством оборони України відсутній спір та такого не може бути про отримання одноразової грошової допомоги, відповідно, враховуючи вищенаведене та правові позиції Верховного Суду, заяву про встановлення факту проживання однією сім`ю без реєстрації шлюбу та перебування на утримані, суд взмозі та вправі розглядати в окремому провадженні в порядку цивільного судочинства.
Тому, оскаржувана ухвала, як така, що постановлена без з`ясування обставин, що мали значення, без дотримання згаданих вимог процесуального закону підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі. Вказаним доводи апеляційної скарги слід вважати обґрунтованими та саму скаргу – задовольнити.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, - 

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 – задовольнити.
Ухвалу Турківського районного суду Львівської області від 06 вересня 2024 року – скасувати.
Справу за заявою ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокатка Яворська Марія Миколаївна, заінтересовані особи – ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України про становлення факту проживання однією сім`ю без реєстрації шлюбу направити до Турківського районного суду Львівської області длявирішення питання про відкриття провадження у справі.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 14 січня 2025 року.

Головуючий :                  Я.А. Левик

        Судді:                  Н.П. Крайник 

                                 М.М. Шандра