Номер провадження: 33/813/259/25
Номер справи місцевого суду: 507/1868/24 
Головуючий у першій інстанції Дармакука Т.П. 
Доповідач Кострицький В. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2025 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевської Я.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 по адміністративному правопорушенню передбаченому ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 у відкритому судовому засіданні на постанову Любашівського районного суду Одеської області від 02 грудня 2024 року,-
В С Т А Н О В И В:
Короткий виклад обставин справи
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 195575 від 22.08.2024 року вбачається , що ОСОБА_1 22.08.2024 року о 21:16 годині, по вулиці Узбережній в с. Познанка-1 Подільського району Одеської області, керуючи автомобілем "RENAULT MASTER", д/н НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху "обгін", не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди, внаслідок чого здійснив зіткнення з гужевим транспортом, який рухався попереду. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 10.1 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року».
Оскаржуваною постановою провадження по адміністративній справі №507/1868/24 провадження у справі відносно  ОСОБА_1  про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити, на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.
Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги
Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Любашівського районного суду Одеської області від 02 грудня 2024 року року скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати не винувати у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Разом із апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про призначення авто-технічної експертизи у справі, в обґрунтування якого зазначав, що через незадоволення судом першої інстанції такого клопотання звернувся до апеляційного суду.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що поліцейськими не об`єктивно та упереджено не складено жодних матеріалів стосовно другого учасника у даній ДТП який керував гужевою підводою, а саме ОСОБА_2 , який покинув місце пригоди.
Вважали, що поведінка працівників поліції була грубою та некомпетентною, так як взято було до уваги лише покази з боку інших учасників ДТП, натомість пояснень наданих ОСОБА_3 не було враховано, так і судом першої інстанції не надано належної процесуальної оцінки.
Зазначали, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може буди підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, так як відсутні жодні достатні докази у справі щодо вини саме ОСОБА_1 , а схема ДТП взагалі ніяк не вказує на порушення останнім ПДР.
Вважали, що судом першої інстанції помилково оцінено покази свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , як об`єктивні, адже вони є необ`єктивними та упередженими, з огляду на те, що ОСОБА_4 є найманим працівником ОСОБА_6 , а ОСОБА_2 є сином ОСОБА_5 ..
Також вважали, що судом першої інстанції помилково прийнято постанову про закриття провадження у справі за закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , так як не враховано заперечень сторони захисту , щодо закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Позиція апеляційного суду
Заслухавши пояснення скаржника, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції виходив з того, що однією з підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Із матеріалів справи вбачається, що  ОСОБА_1 інкримінується порушення п.10.1 ПДР України.
Згідно з п.10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст. ст. 254-256 КУпАП.
Незважаючи на невизнання вини  ОСОБА_1 , його вина у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУпАП, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 195575 від 22.08.2024 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, яким зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушення;
- схемою ДТП від 22.08.2024 року;
- свідченнями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 .
На підставі наявних та досліджених доказів у справі суд першої інстнації вирішив, що у даній дорожній ситуації, ОСОБА_1 перед вчинення маневру повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Не дотримання   ОСОБА_1 зазначених правил безпеки дорожнього руху і призвело до зіткнення його автомобіля із гужовою повозкою. Тобто, саме дії   ОСОБА_1 , а не іншого учасника ДТП , безпосередньо знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією даної пригоди та наслідками у виді технічних пошкоджень.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, зокрема у порушенні вимог п. 10.1 ПДР України.
Але ж судом першої інстанції враховано положення п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, відповідно до яких провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП .
Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП ОСОБА_1 вчинив правопорушення 22 серпня 2024 року, то строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності сплинув 22.11.2024 р.
Враховуючи, що правопорушення не є триваючим та на момент розгляду справи закінчилися, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП, строки для накладення адміністративного стягнення, а тому провадження по справі підлягає закриттю.

Апеляційний суд погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п.1.1 ПДР єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється названими Правилами.
Згідно з пп. б, д п.2.3.ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
Відповідно до п.1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Пунктом 13.3 ПДР передбачено, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
При цьому, відповідно до п.1.10 ПДР безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.
Безпечна швидкість - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.
Безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру (п 1.10 ПДР України).
 Згідно з п.10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Відповідно до протоколу ААД № 195575 від 22.08.2024 року вбачається , що ОСОБА_1 22.08.2024 року о 21:16 годині, по вулиці Узбережній в с. Познанка-1 Подільського району Одеської області, керуючи автомобілем "RENAULT MASTER", д/н НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху "обгін", не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди, внаслідок чого здійснив зіткнення з гужевим транспортом, який рухався попереду. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 10.1 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року», за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Статтею 124 КУпАП передбачається відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.
Відповідно схеми ДТП від 22.08.2024 року доданої до протоколу про адміністративне правопорушення, яка підписана учасниками ДТП без зауважень, що містить відомості про розташування транспортного засобу на проїзній частині після зіткнення, відповідно до якого ширина дорожнього покриття становить 5,15 м., автомобіль, який знаходився під керуванням ОСОБА_1 розташовано у такому положенні: праве колесо передньої вісі на 3,7 м від лівого краю узбіччя, ліве колесо задньої вісі на 3,3 м від лівого краю узбіччя, праве колесо задньої вісі на відстані 10,15 м від електроопори ТП-104 по вул. Узбережна, с. Познанка, Любащівського району, Одеської обл.. Механічні пошкодження, які отримав транспортний засіб також узгоджується із фотознімками наданими в суді першої інстанції.
Відповідно до пояснень ОСОБА_1  у судовому засіданні суду першої інстанції, вину свою не визнав, пояснив, що 22.08.2024 року, близько 21:15 години він рухався своїм автомобілем "RENAULT MASTER" по вулиці Узбережній в с. Познанка-1 Подільського району Одеської області, зліва по узбіччі рухався гужовий транспорт, який перевозив габаритний вантаж, а саме - дрова. Коли він почав об`їжджати гужовий транспорт, то водій гужового транспорту почав прискорювати рух і в цей час з правої сторони з`явився трактор, який почав піджимати його автомобіль. Трактор рухався без світла та тянув за собою дерево довжиною близько 10 метрів. Після чого він зупинив свій автомобіль, а гужовий транспорт спричинив удар по його автомобілю. Водій гужового транспорту продовжив рух, а водій трактора зупинився та почав погрожувати фізичною розправою, після чого його дружина викликала поліцію. 
Відповідно до пояснень ОСОБА_2 встановлено, що 22.08.2024 року близько 21 години він керував трактором "ЮМЗ" по вулиці Узбережній в с. Познанка-1 Подільського району Одеської області, у тракторі в якості пасажира перебував ОСОБА_4 , попереду гужовим транспортом рухався його батько ОСОБА_5 , в цей час автомобілем "RENAULT MASTER" його обігнав ОСОБА_1 , і, минувши його ударив коня в задню частину, коні злякалися і від удару зірвалися бігти, від цього сталося зіткнення автомобіля з підводою.
Відповідно до пояснень ОСОБА_4 встановлено, що 22.08.2024 року, близько 21 години, він разом із ОСОБА_7 рухався в тракторі, в цей час їх обігнав автомобіль-бус, яким керував ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_1 заїхав у підводу, яка рухалася попереду них.
Відповідно до пояснень ОСОБА_5 встановлено, що 22.08.2024 року, близько 21 години, він керував гужовим транспортом, який тягнули два коня, по вулиці Узбережній в с. Познанка-1 Подільського району Одеської області, віз дрова на підводі, позаду нього рухався трактором «ЮМЗ» його син ОСОБА_2 , в цей час з правого боку, в його коня заїхав автомобіль-бус, яким керував ОСОБА_1 , після чого коні злякалися та зірвалися бігти, відбулося зіткнення автомобіля та підводи.
Відповідно до досліджених фотознімків, на яких відображені отримані пошкодження автомобілю учасника даної ДТП вбачається, що у "RENAULT MASTER", д/н НОМЕР_1 наявні механічні пошкодження передньої лівої частини автомобіля, у вигляді вм`ятин та пошкоджень лакофарбового покриття переднього лівого крила та передньої лівої двері, та бічного дзеркалу заднього виду.
Досліджені та перевірені докази апеляційним судом наявні в матеріалах справи є належними та достатніми доказами на підтвердження порушення п.10.1 ПДР ОСОБА_1 . 
Адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Отже, склад адміністративного правопорушення, передбаченого цією статтею, є матеріальним, тобто потребує не тільки події (в даному випадку - порушення вимог правил дорожнього руху), але й настання певних наслідків - пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Виходячи з вищевикладеного апеляційний суд вважає вірними висновки суду першої інстанції, що даних, зазначених в протоколі, схеми ДТП, пояснень осіб які були учасниками даної дорожньо-транспортної пригоди з урахуванням пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також досліджених фотознімків, вбачається наявність вини в діях водія транспортного засобу "RENAULT MASTER", д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 , передбаченої п.10.1 ПДР України.
При цьому судом першої інстанції враховано, що відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП .
Згідно ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП ОСОБА_1 вчинив правопорушення 22 серпня 2024 року, то строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності сплинув 22.11.2024 р.
Тобто судом першої інстанції вірно враховано, що правопорушення не є триваючим та на момент розгляду справи закінчилися, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП, строки для накладення адміністративного стягнення, а тому провадження по справі підлягає закриттю.

Доводи апеляційної скарги, що поліцейськими не складено жодних матеріалів стосовно другого учасника у даній ДТП, апеляційний суд вважає такими, що не заслуговують на задовлення, адже дії поліцейських у встановленому законом порядку не оскаржувались, про що також відсутні докази в матеріалах справи, а тому апеляційний суд позбавлений можливості вирішити питання про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності.
Щодо доводів стосовно поведінки працівників поліції, апеляційний суд також зазначає, що у встановленому законом порядку дії поліцейських не оскаржувалось, а тому такі доводи задоволенню не підлягають.
Стосовно доводів апеляційної скарги, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може буди підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, так як відсутні жодні достатні докази у справі щодо вини саме ОСОБА_1 , а схема ДТП взагалі ніяк не вказує на порушення останнім ПДР, апеляційний суд вважає необґрунтованими належними та допустимий доказами з боку сторони захисту, які б могли бути підставою для спростування наявних доказів у справі, які було переглянута апеляційним судом та враховано їх належність, тому такі доводи не можуть спростувати позиції суду першої інстанції через свою неспроможність.
Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції помилково оцінено покази свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , апеляційний суд вважає такі доводи не спростовані належними та допустимими доказами у справі, адже зафіксованим положенням транспортного засобу "RENAULT MASTER", д/н НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , показами самого ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у сукупності підтверджують обставини ДТП викладені в поясненнях ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , а такі доводи є лише незгодою з процесуальною думкою суду першої інстанції, які спрямовані на ухилення від відповідальності.
Щодо доводів, що судом першої інстанції помилково прийнято постанову про закриття провадження у справі за закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , так як не враховано заперечень сторони захисту , щодо закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, апеляційний суд вважає такі доводи не спроможними, адже враховуючи досліджені матеріали справи, встановлену судом першої інстанції вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, судом першої інстанції зроблено вірні висновки про застосування положень ст. 38 КУпАП та закриття провадження з цих підстав відповідають принципам законності.
Отже, по справі не встановлено таких обставин, які б стали підставою для скасування судового рішення.
Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705\12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.
Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, підстав для зміни постанови суду з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Любашівського районного суду Одеської області від 02 грудня 2024 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови виготовлений 03 лютого 2025 року.

Суддя Одеського апеляційного суду  В.В. Кострицький