ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

24 грудня 2024 року 	м.Суми	

Справа №591/8498/21 
Номер провадження 22-ц/816/1521/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Філонової Ю. О. 
за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М., 

у присутності :
представника позивача - ОСОБА_1 
відповідача – ОСОБА_2 , 

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_2 
на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04 квітня 2024 року у складі судді Клименко А.Я., ухваленого в м. Суми, повний текст складено 15 квітня 2024 року, 
в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року ТОВ «Сумитеплоенерго» звернулося до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , користуються послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які надаються позивачем, вчасно та у повному розмірі за отримані послуги не сплачують, у зв`язку з чим за період з 01 липня 2014 року по 30 вересня 2021 року загальна сума заборгованості за надані послуги складала 111176 грн 64 коп. А тому, просив стягнути у солідарному порядку з відповідачів на їх користь заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 111176 грн 64 коп., а також судові витрати.
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04 квітня 2024 року позов ТОВ «Сумитеплоенерго» задоволено частково.
Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ТОВ «Сумитеплоенерго» заборгованість в розмірі 81614 грн 51 коп., з яких: за надані послуг з централізованого опалення в сумі – 34836 грн 18 коп., гарячого водопостачання в сумі – 46699 грн 56 коп., внески за обслуговування та зміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в сумі – 41 грн 25 коп., заміна вузла комерційного обліку теплової енергії – 37 грн 52 коп.
Стягнуто в дольовому порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ТОВ «Сумитеплоенерго» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн, тобто по 756 грн 67 коп. з кожного. 
Не погоджуючись з вказаним рішення суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуально права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. 
Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що матеріали справи не містять доказів затвердження тарифів ТОВ «Сумитеплоенерго» на послуги з централізованого опалення та водопостачання. Також позивачем не було надано будь-яких розрахунків обсягу споживання зазначених послуг.
Вважає безпідставним нарахування за обслуговування вузів комерційного обліку комерційного обліку теплової енергії та їх розподіл, оскільки в додатку №2 до рішення виконавчого комітету від 21 грудня 2019 року №745, на який посилається позивач в позові, не вказано будинку АДРЕСА_2 . 
ТОВ «Сумитеплоенерго» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні доводів апеляційної скарги, а рішення суду просить залишити без змін. Вказує на те, що інформація по тарифам є в загальному доступі, оскільки розміщується як органами місцевого самоврядування, що їх затверджують, так і надавачами послуг. Зазначає про те, що за весь спірний період відповідачі не зверталися до позивача щодо відмови щодо відмови у наданні послуг, їх не надання, чи надання послуг неналежної якості. Звертає увагу на те, що надана оборотна відомість містить відповідний розрахунок суми боргу відповідачів за спірний період,при цьому зазначено загальну та опалювальну площу квартири відповідачів, на яку нараховувалися послуги з централізованого теплопостачання. 
У відповіді на відзив відповідач ОСОБА_3 підтримала доводи апеляційної скарги і зазначила, що позивачем застосовується тариф не затверджений будь-яким уповноваженим органом влади в порушення п.4 ч.1 ст.22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_2 , який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги представника позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції встановив, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою (а.с.35-37).
Відповідач ОСОБА_2 суду пояснив, що квартира приватизована, але в квартирі відсутній лічильник гарячої води.
Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради №322 від 18 червня 2019 року виробником та виконавцем послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води визначено ТОВ «Сумитеплоенерго» в межах території обслуговування згідно з додатком 2 (а.с. 17).
Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради №745 від 21 грудня 2019 встановлено розміри внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, споживачам, які приєднані до інженерних мереж ТОВ «Сумитеплоенерго», окремо для кожної будівлі (а.с. 20).
Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради № 307 від 16 червня 2020 року встановлено розмірі внесків за зміну вузлів комерційного обліку теплової енергії та тимчасового використання обмінного фонду споживачам, які приєднані до інженерних мереж ТОВ «Сумитеплоенерго» окремо для кожної будівлі (а.с. 19).
Відповідачі користуються послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які надаються позивачем ТОВ «Сумитеплоенерго», вчасно та у повному розмірі за отримані послуги не сплачують, у зв`язку з чим за період з 01 липня 2014 року по 30 вересня 2021 року загальна сума заборгованості за надані послуги складає 111176 грн 64 коп., що підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку № НОМЕР_1 (а.с. 9-13). 
Доказів погашення боргу відповідачами надано не було. 
Ухвалюючи рішення та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належним чином не виконали свій обов`язок щодо оплати послуг з постачання теплової енергії та гарячого водопостачання, а також не сплачували внески за заміну та обслуговування вузлів комерційного обліку, та абонплату, тому право позивача порушене і підлягає захисту.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно з ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Споживач має право, в тому числі, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, проте, такому право прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (ст. 7 вказано Закону). 
За змістом ч. 1 ст. 9 та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно зі ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов`язками споживача теплової енергії є, зокрема, додержання вимог договору та нормативно-правових актів і забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання.
Частинами 1статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Пунктами 33-35 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21 серпня 2019 року за №830, передбачено, що плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства.
Плата виконавцю за договором з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії (із здійсненням обслуговування і поточного ремонту внутрішньобудинкової системи теплопостачання) складається з:
плати за послугу;
плати за абонентське обслуговування;
плати за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкової системи теплопостачання багатоквартирного будинку.
Плата за абонентське обслуговування та плата за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкової системи теплопостачання багатоквартирного будинку вноситься споживачем виконавцю в порядку та розмірах, визначених на умовах договору.
Споживач вносить щомісяця протягом року плату за абонентське обслуговування та плату за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкової системи теплопостачання багатоквартирного будинку.
У разі коли співвласники багатоквартирного будинку самостійно не обрали одну з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та/або не дійшли згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньо будинкових систем багатоквартирного будинку, плата виконавцю за індивідуальним договором складається з плати за послугу, плати за абонентське обслуговування.
Вартість послуги, що надається виконавцем за колективним договором та за договором з колективним споживачем, складається із плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів на послугу та обсягу спожитої послуги, визначеного відповідно до законодавства.
Розмір внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку встановлюється відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». 
Внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку послуги включаються до плати виконавцю і в рахунку відображаються окремо відповідно до договору.
Згідно зі ст. 526  ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтями 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку.
Проте, відповідачі не виконували зобов`язання з оплати за надані послуги з опалення та гаряче водопостачання, не сплачували внески за обслуговування та зміну вузлів комерційного обліку теплової енергії та абонентське обслуговування, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку суд стягнув з них на користь позивача, як надавача послуг з централізованого теплопостачання.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги про не надання доказів затвердження тарифів ТОВ «Сумитеплоенерго» колегія суддів звертає увагу на те, що встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону відноситься до повноважень органів місцевого самоврядування (п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). 
Тарифи за якими позивачем обраховувалася плата за послуги з теплопостачання, розмір внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, у спірному періоді були затверджені рішеннями виконавчого комітету Сумської міської ради, ці рішення є в загальному доступі, а тому відповідно до п. 3 ст. 82 ЦПК України не підлягають доведенню. 
Також, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач не спростовує надання позивачем у спірному періоді послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а також не вказує на неправильність обрахування позивачем вартості наданих послуг. 
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції правильно встановивши фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі належних допустимих доказів дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «Сумитеплоенерго».
Установивши, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 367-369,п. 1 ч. 1 ст. 374,ст. ст. 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В : 

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04 квітня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повне судове рішення складене 25 грудня 2024 року.

Головуючий -  	О. І. Собина	

Судді:                                                                                        В. І. Криворотенко 

                                                                                                   Ю. О. Філонова