УХВАЛА
 
24 лютого 2025 року
м. Київ
справа № 192/259/23
провадження № 51-464 ск 25
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої               ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
перевіривши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 4 листопада 2024 року,
установила:
Захисник  ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою в якій, порушуючи питання про перегляд згаданого судового рішення, також просить поновити йому строк касаційного оскарження.
Своє клопотання щодо процесуального строку скаржник виклав у прохальній частині касаційної скарги. Разом із цим, у поданій скарзі захисник обґрунтовує поважність причин пропуску процесуального строку тим, що 4 листопада 2024 року суд апеляційної інстанції оголосив лише резолютивну частину ухвали, котра відсутня в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а повний текст цієї ухвали було отримано на електронну пошту 12 листопада 2024 року. 
Перевіривши матеріали провадження за скаргою, колегія суддів дійшла такого висновку.
За правилами ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана впродовж трьох місяців із дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк із дня вручення йому копії ухвали.
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, захисник ОСОБА_4 брав участь у суді апеляційної інстанції, ухвалене рішення цей суд оголосив 4 листопада 2024 року. Однак із касаційною скаргою захисник ОСОБА_4 звернувся лише 10  лютого 2025 року (згідно з відміткою на конверті), тобто після закінчення встановленого законом строку касаційного оскарження.
У силу приписів ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причин його пропуску.
Виходячи з норм процесуального права, під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до касаційного суду у строк, визначений законом. Такі обставини має бути підтверджено скаржником.
За практикою Європейського суду з прав людини поновлення строків оскарження судового рішення може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважним, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника; оцінка поважності причини пропуску здійснюється індивідуально у кожній справі з урахуванням принципу юридичної визначеності; вирішення питання про поновлення строку перебуває в  межах дискреційних повноважень суду.
Однак у клопотанні не міститься аргументів, які б у розумінні законодавчих приписів свідчили про наявність обставин, що унеможливлювали письмове звернення захисника до суду касаційної інстанції в строк, визначений у ст. 426 КПК. Посилання захисника на отримання ним 12 листопада 2024 року копії оспорюваної ухвали не  можна визнати прийнятними, адже закон пов`язує строк подання захисником касаційної скарги саме з моментом проголошення рішення судом апеляційної інстанції. ОСОБА_4 не спростовує того, що він був обізнаний про прийняте апеляційним судом 4 листопада 2024 року рішення, котре оголошувалось у його присутності. З огляду на це та факт отримання скаржником 12 листопада 2024 року повного тексту ухвали, непереборних перешкод для звернення з касаційною скаргою із додержанням установленого законом процесуального строку, не вбачається.
Таким чином наведені захисником причини пропущення процесуального строку касаційного оскарження не можна визнати поважними. Отже, у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про поновлення вказаного строку необхідно відмовити. 
Тому згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга захисника ОСОБА_4 підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів
постановила:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про поновлення строку касаційного оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 4 листопада 2024 року відмовити, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                             ОСОБА_2                                         ОСОБА_3