ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

          30 січня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/13484/24	

Головуючий суддя І інстанції – Конєва С.О.

          Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Іванова С.М. (доповідач),
                              суддів:  Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А.,     

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2024 року в адміністративній справі №160/13484/24 за позовом   ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати компенсації частини грошових доходів позивачеві, у зв`язку з порушенням строків їх виплати, відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року №2050-11 «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсацій громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159, на суму виплати індексації грошового забезпечення за період з 06.07.2021 року по 05.05.2024 року;
- стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію втрати частини грошових доходів позивача відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року №2050-11 «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсацій громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159, на суму виплати індексації грошового забезпечення за період з 06.07.2021 року по 05.05.2024 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2024 року адміністративний позов ОСОБА_2 було задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компетенції втрати частини грошових доходів, передбаченої Законом України від 19.10.2000р. №2050-11 «Про компенсацію  громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком  проведення компенсацій громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2001р. №159,  у зв`язку з порушенням  відповідачем  строків виплати  суми індексації грошового забезпечення за період з 06.07.2021р. по 05.05.2024р. включно.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 - компенсацію втрати частини грошових доходів, передбаченої Законом №2050-Ш та Порядком №159, у зв`язку з порушенням  відповідачем строків виплати суми індексації грошового забезпечення за період з 06.07.2021р. по 05.05.2024р.включно.
В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати вищезазначене рішення як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що позивач не наділений правом на отримання компенсації втрати частини доходів, оскільки індексація грошового забезпечення не була своєчасно виплачена не з його вини. Зауважено, що законодавцем передбачене обов`язкове досудове врегулювання спору у правовідносинах щодо виплати компенсації втрати частини доходів шляхом подання заяви до уповноваженого органу, причому виключно відмову останнього за наслідком розгляду такого звернення особа може оскаржити до суду.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, на підставі ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, про що свідчить копія паспорту позивача серії НОМЕР_2 від 18.02.2005р. та копія посвідчення НОМЕР_3 від 19.05.2016р. наявні у справі (а.с.5,7).
Як встановлено зі змісту копії рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2023р. у справі №160/3130/22 (набрало законної сили 25.10.2023р.) позивач проходив військову службу у складі Військової частини НОМЕР_1 , наказом №168 від 06.07.2021р. його було виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с.33).
Також згаданим вище рішенням суду було визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати позивачеві індексації грошового забезпечення, та, зокрема, зобов`язано вказану військову частину нарахувати та виплатити позивачеві індексацію грошового забезпечення за період з 27.06.2017р. по 06.07.2021р. включно, що підтверджується копією наведеного рішення суду, наявного у справі (а.с.32-39).
На виконання зазначеного судового рішення відповідачем було виплачено позивачеві недоотриману  суму індексації грошового забезпечення у розмірі 134  514,50 грн. за  період з 27.06.2017р. по 06.07.2021р. включно – 06.05.2024р. про що свідчить доданий до позову позивачем скріншот із мобільного телефону про зарахування коштів  від 06.05.2024р. о 15:55 год. (а.с.8).
Разом з тим, вказана сума індексації грошового забезпечення була виплачена позивачеві 06.05.2024р. без компенсації втрати частини доходу, що  підтверджено та не заперечується відповідачем у відзиві на позов (а.с.24-25).
Вважаючи, таку бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати  компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суми індексації грошового забезпечення  за період з 06.07.2021р. по 05.05.2024р. протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на нарахування та виплату  компенсації втрати частини грошових доходів, передбаченої Законом №2050-Ш та Порядком №159, у зв`язку з порушенням  відповідачем строків виплати суми індексації грошового забезпечення за період з 06.07.2021р. по 05.05.2024р.включно.
Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками, з огляду на наступні обставини.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.28. Згідно зі статтею 4 зазначеного Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21 лютого 2001 року №159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.
Пунктами 2, 3 Порядку № 159 передбачено, що Компенсація  громадянам  втрати частини грошових доходів у  зв`язку з порушенням термінів  їх  виплати  (далі  -  компенсація) проводиться  у  разі затримки на один і більше календарних місяців  виплати  грошових  доходів,  нарахованих  громадянам  за   період,  починаючи з 1 січня 2001 року. 
Компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни  в  гривнях  на  території  України  і не мають разового характеру:  
- пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок,   підвищень, додаткової   пенсії,   цільової  грошової допомоги,  пенсії  за  особливі  заслуги  перед  Україною та інших доплат  до  пенсії,  встановлених  законодавством);
- соціальні   виплати   (допомога  сім`ям  з  дітьми,  державна  соціальна  допомога  особам  з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю,  допомога  по  безробіттю,  матеріальна  допомога  у період   професійної  підготовки,  перепідготовки  або  підвищення кваліфікації  безробітного,  матеріальна  допомога  по безробіттю, допомога  по  тимчасовій  непрацездатності  (включаючи  догляд  за хворою  дитиною),  допомога  по  вагітності  та пологах, щомісячна грошова  сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує  відповідну  частину  втраченого  заробітку  потерпілого внаслідок   нещасного  випадку  на  виробництві  або  професійного захворювання,   страхові   виплати   дитині,   яка   народилася  з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання  її  матері під час вагітності, тощо); 
- стипендії; 
- заробітна плата (грошове забезпечення); 
- сума   індексації   грошових  доходів  громадян;  
- суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом  або іншим ушкодженням здоров`я;  
- суми,   що   виплачуються   особам,   які   мають   право  на  відшкодування   шкоди  у  разі  втрати  годувальника.  
Згідно із пунктом 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком № 159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.
Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).
Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Як свідчать встановлені обставини справи, фактична виплата позивачу доходу у вигляді індексації грошового забезпечення на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2023р. у справі №160/3130/22 відбулася лише 06.05.2024  року, що не заперечується відповідачем.
Враховуючи наявність факту невиплати позивачу сум індексації грошового забезпечення з 06.07.2021р., колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач має право на компенсацію втрати частини заробітної плати (грошового забезпечення), у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення з з 06.07.2021р. по 05.05.2024 року.
Що стосується посилань відповідача на  те, що законодавцем передбачене обов`язкове досудове врегулювання спору у правовідносинах щодо виплати компенсації втрати частини доходів шляхом подання заяви до уповноваженого органу, причому виключно відмову останнього за наслідком розгляду такого звернення особа може оскаржити до суду, то колегія суддів апеляційного суду вважає їх безпідставними, оскільки аналіз норм статей 1, 2, 4 Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159 свідчить, що ними фактично встановлено (визначено) обов`язок відповідного підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання у разі порушення встановлених строків виплати доходу громадянам провести їх компенсацію (нарахувати та виплатити) у добровільному порядку в тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості.
Крім того, відмова відповідача у виплаті компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розумінні статті 7 Закону №2050-ІІІ не обов`язково має висловлюватися через ухвалення окремого акта індивідуальної дії, оскільки це не передбачено законодавством.
Зазначену норму варто тлумачити у її системному зв`язку з нормами статей 2-4 Закону № 2050-ІІІ, які визначають, що компенсація втрати частини доходів через порушення строку їх виплати повинна нараховуватись у місяці, в якому проведено виплату заборгованості. Відповідно невиплата компенсації у вказаний період свідчить про відмову виплатити таку згідно із Законом № 2050-ІІІ і не потребує оформлення відмови окремим рішенням.
Вчинення ж відповідачем активної дії, що проявляється, зокрема, у наданні листа-відповіді на звернення особи щодо виплати належних їй сум компенсації, слід розглядати лише як додаткову форму повідомлення про відмову.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 02.04.2024 року по справі №  560/8194/20, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 – залишити без задоволення.
Рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2024 року в адміністративній справі №160/13484/24 – залишити без змін.                 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених       п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.           
   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва