УХВАЛА
20 лютого 2025 року
м. Київ
 
справа № 161/20471/23 
провадження № 61-1999ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 21 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Сенс Банк» про визнання недійсним окремого пункту кредитного договору, 
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до акціонерного товариства «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк»), в якому, 
з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд: 
- визнати недійсним умови кредитної угоди (договору) щодо нарахування плати за розрахунково-касове обслуговування з дати укладання угоди про обслуговування кредитної карти (з 11 березня 2019 року); 
- зобов`язати банк провести перерахунок здійснених з часу укладення кредитного договору платежів, зарахувавши сплачену суму за розрахунково-касове обслуговування в рахунок інших обов`язкових платежів, що передбачені умовами укладеного кредитного договору.
 
Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2024 року позов  ОСОБА_1 до АТ «Сенс Банк» про визнання недійсним окремого пункту кредитного договору задоволено частково.
Скасовано нарахування плати за розрахунково-касове обслуговування основної карти відповідно до кредитного договору № 631121058 укладеного між АТ «Сенс Банк» та ОСОБА_1 у розмірі 49 994,85 грн.
Стягнуто з АТ «Сенс Банк» на користь держави судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.
У задоволенні решти вимог відмовлено.
 
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 жовтня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Сенс Банк» про визнання недійсним окремого пункту кредитного договору відмовлено.
 
Постановою Волинського апеляційного суду від 21 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 жовтня 2024 року залишено без змін.
 
12 лютого 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Волинського апеляційного суду від 21 січня 2025 року (надійшла до суду 18 лютого 2025 року), в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.
Дослідивши касаційну скаргу та додані до неї документи, Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою 
ОСОБА_1 слід відмовити, виходячи з такого.
Згідно з пунктом 20 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови ухвалити додаткове рішення.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, 
а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Таким чином, ухвали суду першої інстанції щодо відмови ухвалити додаткове рішення, зазначеної у пункті 20 частини першої статті 353 ЦПК України,                                     не підлягають касаційному оскарженню. 
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо: касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Ураховуючи викладене, касаційна скарга не може бути прийнята до провадження, оскільки оскаржувані судові рішення не підлягають касаційному оскарженню, тому 
у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись пунктом 2 частини першої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 21 січня 
2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Сенс Банк» про визнання недійсним окремого пункту кредитного договору відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                              Г. В. Коломієць

                                                                                                        Б. І. Гулько

                                                                                                         Д. Д. Луспеник