П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/2519/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А.   
Суддя-доповідач -  Боровицький О. А.   
18 березня 2025 року                                                                                           м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Боровицького О. А. 
суддів:  Моніча Б.С.  Гонтарука В. М. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Яремчук Л.С, 
позивача: ОСОБА_1 ,
представника відповідача: Кота А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Центрального міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області , Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання рішень, дій, бездіяльності протиправними, визнання необґрунтованою та незаконною постанови, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання рішень, дій, бездіяльності протиправними, визнання необґрунтованою та незаконною постанови, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
В судовому засіданні позивач заперечувала проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просила суд залишити її без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2024  року - без змін.
Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14.07.2016 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51676493 з виконання виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду №686/20623/15-а, виданого 08.07.2016. Зміст виконавчого листа: "Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з дати її призначення, 12.04.2004 (з урахуванням сплачених сум за минулі місяці), на підставі дійсних даних про її заробіток згідно з Витягом від 03.07.2015 року № 11 з помісячних розрахунково-платіжних відомостей про її заробіток за календарними місяцями її роботи у Хмельницькому обласному дочірньому підприємстві Державної акціонерної компанії "Хліб України" з 01.07.1995 року по 31.07.2001 року за усіма складовими нарахувань цих відомостей, з яких сплачено страхові внески (збори) на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що враховується для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виходячи з обчисленого індивідуального коефіцієнта зарплати ОСОБА_1 за її обсягами за обраний нею період з 01.07.1995 року по 30.06.2000 року та липень-серпень 2000 року".
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2020 у справі №686/3743/17 визнано незаконним і скасовано розпорядження Управління Пенсійного фонду у м. Хмельницькому від 20.07.2016. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області повторно прийняти розпорядження відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" про обчислення і виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2016 року у справі №686/20623/15-а.
Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 21.02.2020 замінено сторону виконавчого провадження боржника з Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому на Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області.
21.02.2020 Головному управлінню Пенсійного фонду України у Хмельницькій області направлено вимогу про виконання виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду №686/20623/15-а, виданого 08.07.2016, з урахуванням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2020 по справі №686/3743/17.
10.03.2020 державним виконавцем отримано лист Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, яким повідомлено, що на виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.06.2016, з урахуванням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду №686/3743/17 від 15.01.2020, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області проведено перерахунок ОСОБА_1 пенсії за віком з дати її призначення, 12.04.2004 року (з урахуванням сплачених сум за минулі місяці), на підставі дійсних даних про її заробіток згідно з Витягом від 03.07.2015 року № 11 з помісячних розрахунково-платіжних відомостей про її заробіток за календарними місяцями її роботи у Хмельницькому обласному дочірньому підприємстві Державної акціонерної компанії "Хліб України" з 01.07.1995 року по 31.07.2001 року за усіма складовим нарахувань цих відомостей, з яких сплачено страхові внески (збори) на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що враховується для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виходячи з обчисленого індивідуального коефіцієнта зарплати ОСОБА_1 за її обсягами за обраний нею період з 01.07.1995 року по 30.06.2000 року та липень - серпень 2000 року.
Сума доплати за період з 12.04.2004 року по 29.02.2020 року з урахуванням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2020 року по справі №686/3743/17 в розмірі 652,35 грн. виплачена в березні 2020 року. Рішення виконано у повному обсязі.
Також у листі вказано про наявність додатків на 17 арк. Згідно матеріалів виконавчого провадження, такими додатками є довідка від 28.02.2020 про нарахування ОСОБА_1 652,35 грн., розпорядження №194791 від 27.02.2020, протокол від 28.02.2020.
В подальшому Головному управлінню Пенсійного фонду України у Хмельницькій області направлено вимогу від 31.03.2020 №3495 про підтвердження виплати стягувачу коштів згідно перерахунку пенсії, проведеного на виконання рішення суду.
08.04.2020 державним виконавцем отримано лист Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 07.04.2020 з додатками на 3 арк. Згідно матеріалів виконавчого провадження, такими є довідка від 06.04.2020 про виплату ОСОБА_1 652,35 грн. та відомість про виплату таких коштів.
09.04.2020 заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №51676493.
Згідно вказаної постанови державним виконавцем встановлено, що на виконання рішення суду боржником частково проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та нараховані кошти в сумі 28017,84 грн. виплачені в серпні 2016 року. На виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду №686/3743/17 від 15.01.2020 в лютому 2020 року боржником проведено повторно перерахунок пенсії на виконання рішення суду та донараховані кошти в сумі 652,35 грн. виплачені в березні 2020 року.
Згідно супровідного листа від 09.04.2020 за №3677 зазначена постанова направлена сторонам.
Також відповідачем надано реєстр на відправу простої кореспонденції Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 09.04.2020, в якому під №1 вказано ОСОБА_1 .
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовано Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).
Згідно статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно із статтею 3 Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців (стаття 2 Закону № 1404-VIII).
Відповідно до ч.1 ст.19 Закону сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.
Згідно з ч.4 ст.19 Закону сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо несвоєчасного надсилання позивачу постанови про закінчення виконавчого провадження від 09.04.2020, ВП № 51676493, суд зазначає наступне.
Так, відповідно до частини першої статті 28 Закону України “Про виконавче провадження” копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених   пунктами 1-4   частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Таким чином, оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження №51676493 повинна була бути надіслана стягувачу простим поштовим відправленням.
Відповідно пункту 2 розділу «Загальна частина» Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, просте поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання без видачі розрахункового документа та доставляється/вручається без розписки.
В матеріалах справи міститься реєстр на відправку простої кореспонденції Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 09.04.2020, в якому під №1 вказано ОСОБА_1 .
При цьому, суд зазначає, що зазначений реєстр на відправку простої кореспонденції є неналежним доказом своєчасного надсилання ОСОБА_1 постанови про закінчення виконавчого провадження № 51676493.
Інших доказів своєчасного надіслання ОСОБА_1 постанови про закінчення виконавчого провадження №51676493 відповідачем не надано.
Також відповідач не спростував доводи позивача, що оскаржувану постанову ОСОБА_1 отримала лише 08.05.2020, тобто через 30 днів після її винесення.
Отже, дії відповідача щодо несвоєчасного надіслання ОСОБА_1 постанови про закінчення виконавчого провадження від 09.04.2020 № 51676493 належить визнати протиправними.
Щодо відсутності у постанові від 09.04.2020 констатації щодо наявності у відділі примусового виконання рішень індивідуального правового акту - розпорядження-розрахунку Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про доплату ОСОБА_1 пенсії за віком, на підставі якого постановлено закінчити виконавче провадження, як визначено постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2020 у справі №686/3743/17, суд зазначає наступне.
Пункт 7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 передбачає, що постанова державного виконавця як окремий документ містить такі обов`язкові реквізити:
1) номер виконавчого провадження;
2) вступну частину із зазначенням:
- назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення;
- найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність;
- назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа);
- за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене;
- мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову;
3) резолютивну частину із зазначенням:
- прийнятого виконавцем рішення;
- строку і порядку оскарження постанови;
- строку і порядку набрання чинності постановою.
До постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.
Таким чином, посилання позивача на те, що у постанові про закінчення виконавчого провадження від 09.04.2020 відсутня констатація щодо наявності у відділі примусового виконання рішень індивідуального правового акту - розпорядження-розрахунку Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про доплату ОСОБА_1 пенсії за віком, на підставі якого постановлено закінчити виконавче провадження, як визначено постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2020 у справі №686/3743/17 є безпідставними, оскільки положення Закону №1404-VIII та Інструкція №512/5 не містять вимог щодо наведення таких обставин у постанові державного виконавця.
Щодо позовних вимог про визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо позбавлення ОСОБА_1 участі у виконавчому провадженні як стягувача, не надсилання жодного документа виконавчого провадження у лютому - квітні 2020 року.
Суд зазначає, що права сторони у виконавчому провадженні щодо обізнаності про стан виконавчого провадження можуть бути належним чином реалізовані у випадку вчинення виконавцем дій, спрямованих на доведення до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження документів у порядку, встановленому Законом України “Про виконавче провадження”
Так, відповідно до частини першої статті 28 Закону України “Про виконавче провадження” копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених   пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Відсутність доказів доведення виконавцем до відома документів виконавчого провадження №51676493 стягувачу у лютому-квітні 2020 року (зокрема, вимоги державного виконавця від 21.02.2020 №2683, відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на вимогу державного виконавця від 21.02.2020 №2683 з додатками на 17 арк., розпорядження від 27.02.2020, вимоги державного виконавця від 31.03.2020 №3495, відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 07.04.2020 на вимогу державного виконавця від 31.03.2020 №3495 з додатками на 3 арк.) свідчить про порушення прав останньої бути обізнаною про хід виконавчого провадження та на реалізацію її прав та охоронюваних законом інтересів.
Посилання відповідача на те, що позивач міг ознайомитись з інформацією про хід виконавчого провадження через автоматизовану систему виконавчого провадження, суд оцінює критично.
Зокрема, з наданого відповідачем скріншоту з ІС ДП "НАІС" слідує, що серед прикріплених до матеріалів виконавчого провадження документів відсутні: вимога державного виконавця від 21.02.2020 №2683, відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на вимогу від 21.02.2020 №2683 з додатками на 17 аркушах, розпорядження від 27.02.2020, а також вимога державного виконавця від 31.03.2020 №3495.
Водночас суд звертає увагу на те, що відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на вимогу державного виконавця від 07.04.2020 була прикріплена до матеріалів виконавчого провадження 08.04.2020, а вже 09.04.2020 державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження.
З огляду на такий короткий термін позивач не мала фізичної можливості надати пояснення або заперечення на зазначені вище документи, ані усно, ані письмово.
Суд зазначає, що окремою засадою виконавчого провадження є його гласність та відкритість. Гласність виконавчого провадження стосується його відкритості для широкої громадськості, а власне відкритість означає відкритість інформації про виконавче провадження для його учасників.
Важливим проявом відкритості у виконавчому провадженні є відкритість для його сторін інформації стосовно тих виконавчих дій, які вчиняються або вчинятимуться у ньому, забезпечена правом бути завчасно повідомленим виконавцем про час і місце вчинення цих дій. У аспекті забезпечення відкритості цієї інформації також є важливим доступ сторін до автоматизованої системи виконавчого провадження, який, окрім іншого, надає їм (чи принаймні створює відповідні умови) належним чином реалізовувати свої права та обов`язки як учасників виконавчого провадження.
Зрештою здійснення виконавчого провадження з дотриманням принципу відкритості впливає на забезпечення іншої засади такої діяльності - права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 25.01.2024 у справі №480/7781/23.
Сам факт здійснення перерахунку боржником на виконання зобов`язання, покладеного на нього судом у рішенні, не означає належного виконання судового рішення і є недостатнім для висновку про його повне, належне і остаточне виконання.
Суд звертає увагу на те, що стадія виконання судового рішення - є останньою стадією судового процесу, метою якого є захист порушеного права. Результатом судового захисту, у разі задоволення позову, має бути повне, реальне, остаточне і ефективне відновлення порушеного права.
Підставою для закінчення виконавчого провадження є лише повне і належне виконання рішення боржником, з приводу чого не має бути сумнівів, оскільки закінченням виконавчого провадження закінчується судовий процес і припиняється процедура захисту порушеного права особи, і таке право надалі вважається відновленим. Тому всі сумніви, що виникають при виконанні судового рішення, мають бути усунуті до закінчення виконавчого провадження, і такі сумніви є перешкодою для закінчення виконавчого провадження (з даної підстави), принаймні до їх усунення.
Матеріали справи не містять доказів того, що вимога державного виконавця від 21.02.2020 №2683, відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на вимогу державного виконавця від 21.02.2020 №2683 з додатками на 17 арк., вимога державного виконавця від 31.03.2020 №3495, відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 07.04.2020 на вимогу державного виконавця від 31.03.2020 №3495 з додатками на 3 арк. була доведена до відома та надіслана виконавцем у встановлені Законом №1404-VIII спосіб та строк.
Таким чином, державним виконавцем шляхом невиконання обов`язку щодо доведення до відома позивача як стягувача зазначених вище документів, порушено права останнього, встановлені ч.1 ст.19 Закону №1404-VIII, зокрема на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, на участь у вчиненні виконавчих дій, на надання усних та письмових пояснень тощо.
За таких обставин слід визнати протиправною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо доведення до відома та надсилання позивачу як стягувачу документів виконавчого провадження №51676493 відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" у лютому - квітні 2020 року.
Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача в іншій частині (зокрема, щодо незалучення спеціаліста, що має повноваження, перевірити розпорядження-розрахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (у разі його надання пенсійним органом) при вирішенні питання про закінчення виконавчого провадження), суд зазначає наступне.
Згідно з ч.1-2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний:
1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;
2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;
3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;
4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;
5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.
Отже, державний виконавець повинен забезпечити виконання рішення суду у відповідності до його резолютивної частини.
Відповідно до п. 15 ч.3 ст.18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.
Частиною 1 статті 20 Закону №1404-VIII визначено, що для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.
Таким чином, виконавець має право залучати до виконавчого провадження спеціаліста для з`ясування та роз`яснення питань, що потребують спеціальних знань.
Водночас, з аналізу наведених норм слідує, що Законом № 1404-VIII не передбачено обов`язку державного виконавця залучати до проведення виконавчих дій спеціаліста.
Крім того, у матеріалах справи відсутні докази подачі сторонами виконавчого провадження заяви про призначення спеціаліста у виконавчому провадженні.
Таким чином, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Стосовно посилання позивача на фальсифікацію висновку у постанові про закінчення виконавчого провадження про те, що на виконання рішення суду №686/20623/15-а ОСОБА_1 слід доплатити 652,35 грн., суд зазначає наступне.
Внесення до документів неправдивих відомостей означає включення інформації до офіційного документа, яка повністю або частково не відповідає дійсності. При цьому форма документа та всі його реквізити відповідають необхідним вимогам. Під підробленням документа потрібно розуміти як повне виготовлення сфальсифікованого документа, так і часткову фальсифікацію змісту справжнього документа. В останньому випадку (так звана переробка) перекручення істини відбувається шляхом внесення у документ неправдивих відомостей (виправлення, внесення фіктивних записів, знищення частини тексту, витравлення, підчистка, змивання, підробка підпису, переклеювання фотографій, проставляння на документі відбитка підробленої печатки тощо).
Так, судом встановлено, що 08.04.2020 державним виконавцем отримано лист Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, яким повідомлено, що на виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.06.2016, з урахуванням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду № 686/3743/17 від 15.01.2020, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області проведено перерахунок ОСОБА_1 пенсії за віком з дати її призначення, 12.04.2004 року (з урахуванням сплачених сум за минулі місяці), на підставі дійсних даних про її заробіток згідно з Витягом від 03.07.2015 року № 11 з помісячних розрахунково-платіжних відомостей про її заробіток за календарними місяцями її роботи у Хмельницькому обласному дочірньому підприємстві Державної акціонерної компанії “Хліб України” з 01.07.1995 року по 31.07.2001 року за усіма складовим нарахувань цих відомостей, з яких сплачено страхові внески (збори) на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що враховується для обчислення пенсії відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, виходячи з обчисленого індивідуального коефіцієнта зарплати ОСОБА_1 за її обсягами за обраний нею період з 01.07.1995 року по 30.06.2000 року та липень - серпень 2000 року.
Сума доплати за період з 12.04.2004 по 31.07.2016 в розмірі 28017,84 грн. виплачена у серпні 2016 року.
Сума доплати за період з 12.04.2004 по 29.02.2020 з урахуванням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2020 року по справі № 686/3743/17 в розмірі 652,35 грн. виплачена в березні 2020 року.
Зазначені обставини підтверджуються довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №493/04-16 від 06.04.2020.
09.04.2020 заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №51676493.
Згідно вказаної постанови державним виконавцем встановлено, що на виконання рішення суду боржником частково проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та нараховані кошти в сумі 28017,84 грн. виплачені в серпні 2016 року. На виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду №686/3743/17 від 15.01.2020 в лютому 2020 боржником проведено повторно перерахунок пенсії на виконання рішення суду та донараховані кошти в сумі 652,35 грн. виплачені в березні 2020 року.
Отже, доводи позивача про фальсифікацію висновку в постанові про закінчення виконавчого провадження не знайшли свого підтвердження під час дослідження вказаних доказів.
Судом не встановлено внесення відповідачем до постанови про закінчення виконавчого провадження неправдивих відомостей.
Стосовно посилання позивача на те, що відповідачем проігноровано заяву ОСОБА_1 від 29.03.2020 про надсилання на період карантинних обмежень усієї можливої кореспонденції за зверненнями ОСОБА_1 , що можуть бути на розгляді в Управлінні юстиції, виключно на електронну пошту ОСОБА_1 .
Ухвалами суду від 02.09.2020, від 18.09.2020 та від 19.11.2024 у відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) витребувано належним чином засвідчену копію заяви ОСОБА_1 від 29.03.2020 про надсилання на період карантинних обмежень усієї можливої кореспонденції за зверненнями ОСОБА_1 , що можуть бути на розгляді в Управлінні юстиції, виключно на електронну пошту ОСОБА_1 , з накладеною резолюцією (резолюціями) про її виконання, однак останньої суду не надано.
Водночас, сторонами не заперечується той факт, що зазначена вище заява надійшла на електронну адресу першого заступника начальника управління (o.yakoviuk@km.minjust.gov.ua) та була перенаправлена ним для врахування в роботі на електронну адресу відділу організаційної роботи, документування та контролю на який покладено обов`язок організації розгляду звернень громадян.
Таким чином, суд зазначає, що на адресу відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заява ОСОБА_1 від 29.03.2020 про надсилання їй усієї можливої кореспонденції за зверненням ОСОБА_1 , що можуть бути на розгляді в Управлінні юстиції, виключно на електронну пошту ОСОБА_1 , не надходила.
З урахуванням наведеного, суд зазначає, що протиправність у діях відповідача відсутня, оскільки відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не отримував заяву ОСОБА_1 від 29.03.2020.
Суд звертає увагу, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців (стаття 2 Закону № 1404-VIII).
З наведених норм слідує, що на будь-якій стадії виконавчого провадження, органи та посадові особи, уповноважені на виконання, зокрема, рішень судів, зобов`язані дотримуватись вимог законодавства та засад здійснення виконавчого провадження.
Суд зазначає, що права сторони у виконавчому провадженні щодо обізнаності про стан виконавчого провадження можуть бути належним чином реалізовані у випадку вчинення виконавцем дій, спрямованих на доведення до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження документів у порядку, встановленому Законом України “Про виконавче провадження”
Отже, передумовою дотримання державним виконавцем вказаних у статті 2 Закону № 1404-VIII засад та вимог виконавчого провадження є належне сповіщення боржника про виконані чи заплановані виконавчі дії й рішення.
Державний виконавець, дотримуючись засад верховенства права, законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності виконавчого провадження, його гласності та відкритості, був зобов`язаний вживати передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання рішень, належного вчинення виконавчих дій.
Натомість, відсутність у наданих відповідачем матеріалах виконавчого провадження будь-яких доказів щодо повідомлення стягувача про хід виконавчого провадження у лютому-квітні 2020 року, свідчить про порушення прав останнього на здійснення своєчасних процесуальних заходів для запобігання порушенню його прав та охоронюваних законом інтересів.
Державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), приймаючи рішення про закінчення виконавчого провадження ВП №51676493 у відповідності до положень пункту 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII, на підставі лише повідомлення боржника про повне виконання рішення, не вжив вичерпних заходів передбачених статтями 18, 63 Закону № 1404-VIII, чим порушив принцип верховенства права, законності, неупередженості та справедливості, встановлених положеннями частини першої статті 2 Закону № 1404-VIII.
Державний виконавець не переконався у фактичному виконанні у повному обсязі рішення суду у справі №686/20623/15-а, що свідчить про передчасність закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».
Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження є протиправною та підлягає скасуванню.
При цьому суд зазначає, що ч. 3 ст. 287 КАС України визначено, що відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.
Враховуючи зазначене, позовні вимоги підлягають задоволенню саме до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Щодо вимоги позивача про зобов`язання відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відновити виконавче провадження №51676493, то суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону №1404-VIII, у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.
Враховуючи вищезазначене, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження тягне за собою обов`язок державного виконавця відновити виконавче провадження не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення про скасування постанови виконавця про закінчення виконавчого провадження.
Враховуючи відсутність підстав вважати, що державним виконавцем у встановлений законом строк не будуть вчинені дії, визначені ст. 41 Закону №1404-VIII, суд дійшов висновку, що така вимога є передчасною, а тому задоволенню не підлягає.
Щодо доводів позивача про незаконність розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 27.02.2020, то суд зазначає, що в межах цієї справи суд може надати оцінку лише діям державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження. Суд не може в межах цієї справи давати оцінку законності розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 27.02.2020, а також діям цього органу.
Окрім того, суд звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 06.08.2024 у справі №560/4755/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій, бездіяльності протиправними, визнання незаконним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії, вказав, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчиненні або не вчиненні) на виконання судового рішення в окремому судовому провадженні не розглядаються. У спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.
Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
При цьому, суд зазначає, що відсутність наслідків у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань не свідчить про те, що позивач не зазнав страждань та приниження, а отже і не свідчить про те, що моральної шкоди не завдано.
У п.118 постанови Верховного Суду від 28 жовтня 2024 року по справі №420/13707/22 зазначено, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту.
Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.
У п.79 постанови Верховного Суду від 22 січня 2020 року по справі №560/798/16-а вказано, що з огляду на характер правовідносин між людиною і державою (в особі органу державної влади чи органу місцевого самоврядування), з метою забезпечення реального та ефективного захисту прав людини, у справах адміністративного судочинства саме на суб`єкта владних повноважень-відповідача покладається тягар спростування факту заподіяння моральної шкоди та доведення неадекватності (нерозумність, несправедливість) її розміру, визначеного позивачем.
Наведені позивачем обставини, за оцінкою суду, спричинили йому душевні страждання, стрес та негативні переживання, тобто заподіяли моральну шкоду.
Визначаючи співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам, суд виходить з засад розумності та справедливості. Водночас, враховуючи те, що розумність і справедливість є оціночними поняттями, суд, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дійшов висновку, що співмірною компенсацією завданої моральної шкоди є 20000 грн.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Центрального міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Постанова суду складена в повному обсязі 18 березня 2025 року.

Головуючий	 	 	Боровицький О. А.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Моніч Б.С.    Гонтарук В. М.