ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/527/25 Справа № 216/4223/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - ОНОПЧЕНКО Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Бондар Я.М.
суддів Агєєва О.В., Корчистої О.І.
сторони справи :
позивач – Комунальне підприємство «Кривбасводоканал»
відповідачі: ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 липня 2024 року, постановлену суддею Онопченком Ю.В., повний текст судового рішення складено 19 липня 2024 року, 
ВСТАНОВИВ

08 липня 2021 року представник Комунального підприємства «Кривбасводоканал» звернувся до суду з позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, 3 % річних, та втрати від інфляції. 
21 грудня 2021 року та 12 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про захист прав споживача. Просив суд зобов`язати (примусити) комунальне підприємство «Кривбасводоканал» виконати в натурі визначений п.3 ч.1 ст.15 та ч.2 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів» обов`язок про надання повної та достовірної інформації за кожний календарний місяць з 01.09.2018 по 31.05.2021 щодо відповідності рідини, яку начебто постачає Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» споживачам будинку АДРЕСА_1 , вимогам Державних санітарних норм та правил «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 12.05.2010 №400, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.07.2010 за №452/17747. 
Ухвалою Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 липня 2024 року відмовлено у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про захист прав споживача до спільного розгляду з первісним позовом Комунального підприємства «Кривбасводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. 
ОСОБА_1 , будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність і необґрунтованість оскаржуваної ухвали, просить її скасувати, ухвалити нове рішення, яким справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.
При цьому, скаржник зазначає, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст.ст.263, 264 ЦПК України не з`ясовував та не вирішував питання щодо встановлення наявності взаємопов`язаності зустрічного та первісного позовів. Вказує, що первісний позов та додатки до нього не містять жодного належного доказу щодо підтвердження відповідності неорганічної хімічної речовини у вигляді прозорої , безбарвної рідини, яку постачало споживачам КП «Кривбасводоканал» вимогам Державних санітарних норм та правил «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною», а також відповідних посилань щодо розміщення у відкритому доступі у мережі Інтернет інформації про якісні характеристика рідини, при тому. Що зустрічний позов містить вимоги щодо зобов`язання позивача надати відповідну інформацію про відповідність рідини вимогам ДСанПіН 2.2.4-171-10, адже вимоги щодо якості продукції є істотною умовою договору, тому зустрічний позов є безпосередньо пов`язаним з первісним позовом. Зазначає, що обидва позови виникли з одних правовідносин, стосовно умов постачання КП «Кривбасводоканал» продукції у вигляді хімічної рідини, яка повинна відповідати вимогам ДСанПіН 2.2.4-171-10, адже підтвердження відповідності рідини вимогам ДСанПіН 2.2.4-171-10 підтвердить правомірність як ціни цієї рідини так і розрахунку суми первісного позову, а у випадку не підтвердження – може повністю виключити задоволення первісного позову, так як ціна рідини не є ціною питної води.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , позивач КП «Кривбасводоканал», посилаючись на законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення.
Справа розглядається без повідомлення учасників справі, в порядку ч.13 ст.7, ч.2 ст.369 ЦПК України, оскільки переглядається ухвала зазначена у п.6 ч.1 ст.353 ЦПК України.
Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відмовляючи у прийнятті зустрічного позову суд першої інстанції виходив з того, що  розгляд первісного позову не є взаємопов`язаним з розглядом зустрічного позову, їх спільний розгляд не є доцільним і призведе лише до затягування вирішення спору про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення, оскільки відсутня однорідність позовних вимог, і правильність їх вирішення не залежить від спільного розгляду.
Проте у повній мірі з такими висновками суду колегія суддів погодитись не може, зважаючи на наступне.
За змістом ч.ч.1-3 ст.193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.
Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Отже, умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, тобто такими, що виникають з одних правовідносин, доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень. Недоцільно розглядати первісний та зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування.
Кожна із зазначених вище умов для прийняття зустрічного позову носить самостійний характер, і при наявності будь-якої з них зустрічний позов приймається судом для спільного розгляду з первісним позовом.
Таким чином, вирішуючи клопотання про прийняття зустрічного позову суд з`ясовує такі питання: чи виникають позовні вимоги з одних правовідносин, чи можуть вимоги за позовами зараховуватися, чи виключить задоволення зустрічного позову повністю або частково задоволення первісного позову, чи поданий зустрічний позов у строк для подання відзиву на позов.
Аналогічний зміст містить й п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року.
У постанові від 20 березня 2019 року у справі №910/2987/18 Велика Палата Верховного Суду також вказала, що взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах, а також у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.
У постанові від 18 грудня 2019 року у справі №200/22329/14-ц Велика Палата Верховного Суду наголосила, що зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог унеможливлює задоволення вимог позивача. Зустрічний позов має бути пред`явлений лише до первісного позивача (або одного зі співпозивачів).
Конструкція ч.2 ст.193 ЦПК вказує на її імперативність, тобто, суд позбавлений широкого розсуду щодо доцільності прийняття зустрічного позову; умовою цього є посилання у зустрічному позові на обставини, за якими задоволення зустрічного позову матиме наслідком повну або часткову відмову у задоволенні первісного позову, та виникнення позовів з одних правовідносин.
Зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому: а) обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору; взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись; в) задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову; подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.
Як вбачається із матеріалів справи, Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» звернулося до суду з позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, 3 % річних, та втрати від інфляції.
21 грудня 2021 року та 12 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про захист прав споживача. Просив суд зобов`язати (примусити) комунальне підприємство «Кривбасводоканал» виконати в натурі визначений п.3 ч.1 ст.15 та ч.2 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів» обов`язок про надання повної та достовірної інформації за кожний календарний місяць з 01.09.2018 по 31.05.2021 щодо відповідності рідини, яку начебто постачає Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» споживачам будинку АДРЕСА_1 , вимогам Державних санітарних норм та правил «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 12.05.2010 №400, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.07.2010 за №452/17747.
ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом в порядку захисту прав споживачів, намагаючись захистити свої права, вважаючи, що позивач за первісним позовом КП «Кривбасводоканал» намагається стягнути з нього заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які на його думку є неякісними, у зв`язку з чим наявні підстави для відмови у задоволенні первісного позову.
У зв`язку з чим, колегія суддів доходить висновку, що спільний розгляд є доцільним, оскільки об`єднання вказаних позовів сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору між сторонами.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи, викладені в апеляційній скарзі, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 липня 2024 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлено 18 лютого 2025 року.

Головуючий:

Судді: