ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 м.Рівне, вул.Яворницького, 59

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

         06 січня 2025 року                                                                                    Справа № 903/191/24 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В. ,  суддя Павлюк І.Ю. 

представники учасників справи не викликались,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енкі-Л» про ухвалення додат-кового рішення про розподіл судових витрат у справі №903/191/24 

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю «Енкі-Л»
до                          Центру культури та національної пам`яті Берестечківської міської ради
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -        Берестечківська міська рада
про стягнення    137 492 грн 23 коп. заборгованості по розрахунках

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Північно-західного апеляційного господарського суду перебувала апеляційна скарга Центру культури та національної пам`яті Берестечківської міської ради на рішення господарського суду Волинської області від 30.07.2024 та на додаткове рішення від 27.08.2024 у справі №903/191/24.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2024 апеляційну скаргу Центру культури та національної пам`яті Берестечківської міської ради на рішення господарського суду Волинської області від 30.07.2024 та на додаткове рішення від 27.08.2024 у справі №903/191/24 залишено без задоволення, а рішення та додаткове рішення суду першої інстанції – без змін.(т.2, арк.справи 60-63).
03.12.2024 до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява ТОВ «Енкі-Л» про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №903/191/24. (т.2, арк.справи 67-69).
Листом №03/191/24/7929/24 від 05.12.2024 матеріали справи витребувано з Господарського суду Волинської області.(т.2, арк.справи 79).
17.12.2024 до апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №903/191/24. (т.2, арк.справи 80).
Ухвалою суду від 17.12.2024 вирішено розглядати заяву Позивача щодо розподілу судових витрат без повідомлення учасників за наявними матеріалами в порядку письмового провадження. Запропоновано іншим учасникам справи подати до суду апеляційної інстанції свої заперечення щодо поданої заяви протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.(т.2, арк.справи 81).
Відповідач та третя особа своїм правом на подання заперечень не скористалися.

Розглянувши заяву ТОВ «Енкі-Л» про ухвалення додаткового рішення щодо компенсації витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний господарський суд вважає її такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.
За приписами ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України (надалі в тексті – ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно будь-якої позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.(ч. 3, 4 ст.244 ГПК України).
Розглядаючи клопотання, колегія суддів враховує, що судові витрати, відповідно до приписів статті 123 ГПК України, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забез-печенням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, відповідно до ст.126 ГПК України, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу ад-воката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу до-помогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правни-чої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правни-чої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на під-ставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судо-вих витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відпо-відних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репута-цію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має спла-тити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або про-тягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Після прийняття постанови апеляційним судом, 03.12.2024 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява ТОВ «Енкі-Л» про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат в сумі 1 500,00 грн на професійну правничу допомогу під час розгляду справи №903/191/24 в суді апеляційної інстанції.
Також, в поданій заяві зазначено, що ТОВ «Енкі-Л» у відзиві на апеляційну скаргу, серед іншого, вказувало про понесені Позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн.(т.2, арк.справи 36-39). 
На підтвердження витрат до заяви додано копії: Договору про надання правової допомоги  від 03.10.2024, Акту приймання-передачі наданих послуг від 29.11.2024, платіжна інструкція №60 від 03.10.2024. (т.2, арк.справи 70-73).
Як стверджено матеріалами справи, 03.10.2024 адвокатами Усаченко Максим Олегович, Усаченко Олег Володимирович-адвокати та ТОВ «Енкі-Л»-клієнт укладено Договір про надання правової допомоги та представництво (надалі в тексті – Договір), відповідно до п.1.1. якого, адвокати приймають на себе доручення клієнта по підготовці відзиву на апеляційну скаргу та здійснюють представництво клієнта під час розгляду справи №903/191/24 Північно-західним апеляційним господарським судом.
Відповідно до п.1.5. Договору, правова допомога надається шляхом: 
1.5.1. Підготовки та подання за підписом адвокатів заяв, скарг, звернень тощо;
1.5.2. Надання письмових та усних консультацій, роз`яснень;
1.5.3. Збору інформації, документів та їх аналітичної обробки, отримання від третіх осіб будь-яких відомостей про клієнта (в т.ч., які містять персональні дані клієнта), на що останній підписанням цього Договору дає згоду;
1.5.4. Здійснення представництва прав та законних інтересів клієнта в Північно-західному апеляційному господарському суді, перед усіма підприємствами, установами, організаціями, юридичними та фізичними особами з метою досягнення гіпотетичного результату, визначеного у п.1.3.
Розділами 2 - 5 сторони погодили права та обов`язки клієнта та адвокатів.
За надану адвокатами правову допомогу по справі клієнт сплачує гонорар. Сторони погоджу-ються, що обчислення гонорару здійснюється у фіксованому розмірі, який становить 1 500,00 грн та сплачується в безготівковій формі до закінчення апеляційного розгляду справи.(п.7.1. Договору).
Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором та додаткових угод до нього, про що після повного виконання зобовязань сторонами складається акт, якщо хоча б одна із сторін наполягає на цьому.(т.2, арк. справи 70-71).

Матеріали справи містять Акт приймання-передачі наданих послуг від 29.11.2024, в якому зазначено, що на виконання Договору про надання правової допомоги та представництво від 03.10.2024 адвокатами надано наступні послуги: аналіз законодавства, судової практики, вис-новків Верховного Суду у подібних правовідносинах та надання правової консультації; підготовка відзиву на апеляційну скаргу. Загальна вартість наданих послуг складає 1 500,00 грн.
З матеріалів справи вбачається, що Договір про надання правової допомоги від 03.10.2024 та Акт приймання-передачі наданих послуг від 29.11.2024 підписаний клієнтом та адвокатами без зауважень і заперечень.
Також, з матеріалів справи вбачається, що Позивачем сплачено адвокатам 1 500,00 грн, що стверджується платіжною інструкцією №60 від 03.10.2024.(т.2, арк.справи 73).

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокат – це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 зазначеного Закону – договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`я-зується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надан-ня правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до частини 3 статті 30 зазначеного Закону, при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Частинами 5, 6 статті 126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на профе-сійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Крім того, колегія суддів також враховує, що Верховний Суд в постанові від 01.10.2020 у справі №910/15191/19 звертає увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини 4 статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому статтею 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принци-пу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.
При цьому, суд керується позицією Європейського суду з прав людини, відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009, справа «Баришевський проти України» від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодо- вуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд також приймає до уваги правову позицію щодо розумності та співмірності розміру витрат на правову допомогу, яка відображена в постановах Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 і від 01.08. 2019 у справі №915/237/18.
Розмір винагороди за надання правової допомоги визначений договором у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного адміністра-тивного суду від 28.12.2020 у справі №640/18402/19.
Колегія суддів також виходить з того, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, відповідно до частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України можливе виключно на підставі клопотання заінтересованої сторони з підстав недо-тримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, колегія суддів, ураховуючи принципи диспозитив-ності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі №910/353/19, від 19.07.2021 у справі №910/16803/19, від 01.09.2021 у справі №910/13034/ 20.
Крім того, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05. 2020 у справі №904/4507/18, від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

Як встановлено апеляційним судом, розмір правової допомоги наданої ТОВ «Енкі-Л» у суді апеляційної інстанції є фіксованою та становить 1 500,00 грн. Поруч з тим, Відповідач не скористався своїм правом на подання заперечень проти розміру правової допомоги при винесенні додаткової постанови Північно-західним апеляційним господарським судом.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження наданої Позивачу правової допомоги та її обсягу. Виходячи з критерію реальності адвокатських витрат та критерію розумності їх розміру, врахову-ючи обставини справи, доведеність порушеного права Позивача, а також відсутність заперечень з боку Відповідача щодо розміру та обсягу наданих послуг адвокатом – апеляційний суд вважає, що 1 500,00 грн становлять співмірні і розумні витрати Позивача на професійну правничу допомогу у цій справі, тому саме таку суму належить стягнути з Центру культури та національної пам`яті Берестечківської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енкі-Л».

Керуючись ст.ст. 34, 86, 126, 129, 244, 287 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енкі-Л» про ухвалення додаткового рішення у справі №903/191/24 задоволити.
2. Стягнути з Центру культури та національної пам`яті Берестечківської міської ради (45765, Волинська обл., м.Берестечко, вул.Шевченка, 2, код ЄДРПОУ 44018216) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енкі-Л» (45101, Волинська обл., м.Рожище, вул.Івана Франка, 9, код ЄДРПОУ 43799936) 1 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
3. Надати місцевому господарському суду доручення про видачу відповідного наказу.
4. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з дня її прийняття.
5. Матеріали справи №903/191/24 повернути до господарського суду Волинської області.

Головуючий  суддя                                                                      Грязнов В.В. 

Суддя                                                                                              Розізнана І.В.  

Суддя                                                                                              Павлюк І.Ю.