ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1209/25 Справа № 202/5257/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бєсєда Г. В. Суддя у 2-й інстанції - Новікова  Г. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року                           Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:
судді-доповідача:Новікової Г.В. 
суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в м. Дніпро апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 – адвоката Хомік Є. М. на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року ОСОБА_2 через свого представника звернулась до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовувала тим, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2007 року по справі № 2-1476/2007 з ОСОБА_1 на її користь стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку), починаючи з 23.04.2007 року до досягнення дитиною повноліття.
Виконавчий лист з примусового виконання вищевказаного рішення видано судом 07.11.2013 року.
Постановою державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (на теперішній час - Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрито виконавче провадження ВП № 41060944 від 04.12.2013 року з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа. За час перебування виконавчого листа на виконанні, державним виконавцем вживалися заходи примусового виконання рішення, внаслідок чого відповідач періодично сплачував аліменти, але не в повному обсязі. Через наявність заборгованості по аліментам державний виконавець застосував заходи впливу стосовно боржника, проте, вжиті державним виконавцем заходи не були ефективними у повному обсязі. 
У травні 2022 року позивач зверталася до суду за захистом своїх законних прав та інтересів дитини із позовною заявою про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2022 року по справі № 202/2275/22 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені в повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 73 611, 50 грн. за період з 01.12.2018 року по 01.05.2022 року. 
На сьогоднішній день відповідач не змінив своє відношення до дитини, відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментам боржник виконував свій обов`язок нерегулярно, у розмірах, які не відповідали нарахуванням, тривалі періоди взагалі не сплачував аліменти, хоча є самозайнятою особою і отримує дохід від підприємницької діяльності. Отже, заборгованість по аліментам виникла саме з вини боржника, що є підставою для притягнення його до відповідальності у вигляді стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
Станом на 04.03.2024 року розмір заборгованості становить 58 168, 65 грн, а розмір неустойки за період з 01.05.2022 року по 04.03.2024 року становить 118 602, 90 грн. 
Враховуючи положення ст. 196 Сімейного кодексу України просила суд стягнути пеню по аліментам у сумі 58 168,65 грн.
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2024 року позовні вимоги задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 58 168, 65 грн., а також на користь Держави судовий збір в сумі 1 211, 20 грн.
В апеляційній скарзі представник  ОСОБА_1   просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вважає, щобуло порушено ст. 196 СК України, оскільки пеня була нарахована на загальну суму заборгованості за період з 01.05.2022 року по 04.03.2024 року, незважаючи на те, що фактично за цей період було не сплачено лише 9 місяців, а в деякі місяці відбувалися переплати. Згідно із законодавством пеня повинна нараховуватися окремо за кожен місяць і не перевищувати 100 % заборгованості за відповідний місяць. Максимальна пеня за вказаний період не може перевищувати 9 місяців по 3510 грн., тобто 31590 грн.
Крім того, суд, здійснивши вирахування зі 118 602,90 грн. штрафу в розмірі 17 616,35 грн., без належного правового обґрунтування, не врахував фактичну переплату та часткові сплати, що мало б суттєво вплинути на кінцеву суму. Це порушення процесуальних норм, зокрема ст. 81 та ст. 263 ЦПК України, оскільки не було належним чином досліджено доказову базу та не було надано обґрунтованого розрахунку пені за кожен місяць.
Вірний розрахунок пені на його думку становить 13 973,65 грн., що базується на несплаті аліментів за 9 місяців в період з 01.05.2022 року по 04.03.2024 року, у розмірі 3510 грн. за кожен місяць із врахуванням примусових заходів, а саме: 3510*9-17 616,35 =13973,65 грн. 
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно із ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
У ч.1 ст. 369 ЦПК України зазначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Зважаючи, що по даній справі ціна позову становить 58 168,65 грн., тобто менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і справа не відноситься до справи, яка не підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін. 
Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги відповідно до статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не надав належних, допустимих та достатніх доказів того, що ним своєчасно сплачувались аліменти, приймаючи до уваги, що наявність об`єктивних та непереборних обставин, що перешкоджали відповідачу належним чином виконувати свій обов`язок не підтверджені відповідними доказами; враховуючи, що саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів, саме з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини за судовим рішенням, виникала заборгованість по сплаті аліментів. 
Такий висновок відповідає обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 14 травня 2007 року в справі № 2-1476/2007 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 23.04.2007 року до досягнення дитиною повноліття.
07.11.2013 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська на виконання рішення суду по справі №2-1476/2007 видано виконавчий лист.
Постановою державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Чернявською Л.Ю. відкрито виконавче провадження № 41060944 з примусового виконання виконавчого листа №2-1476, виданого 07.11.2013 року.
Станом на 05.04.2024 року заборгованості по аліментам за виконавчим документом №2-1476/2007 від 07.11.2013 року складає 58 168, 65 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком старшого державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мартинової Н.В..
Розмір пені по аліментам на користь позивача на утримання дитини  ОСОБА_3 за виконавчим провадженням № 41060944 за період заборгованості з травня 2022 року по березень 2024 року обраховується із розрахунку: кількість днів прострочення (з урахуванням часткової оплати аліментів) х сума заборгованості х 1%). 
Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).
У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.
Тобто, в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.
Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.
Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Законодавець встановив розмір пені 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, до дня, в який проведена сплата заборгованості, чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити та один відсоток.
Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %.
За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем.
Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.
Перебіг строку прострочення починається з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
У разі якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.
Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Такий правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.
Судом першої інстанції прийнятий розрахунок пені, наданий позивачем та обрахований з урахуванням вищезазначеної позиції Верховного Суду. Так розмір пені по аліментам на користь позивача на утримання дитини Гліба за виконавчим провадженням № 41060944 за період заборгованості з травня 2022 року по березень 2024 року обраховується із розрахунку: кількість днів прострочення (з урахуванням часткової оплати аліментів) х сума заборгованості х 1%) та складає:
розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за травень 2022 року становить: 0 грн.
розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за червень 2022 року становить: 3 510 х 1% х 660 дні = 23 166 грн.
розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за липень 2022 року становить: 0 грн.
розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за серпень 2022 року становить: 0 грн.
розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за вересень 2022 року становить: 3 510 х 1% х 568 дні = 19 936, 80 грн.
розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за жовтень 2022 року становить: 3 510 х 1% х 537 дні = 18 848, 70 грн.
розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за листопад 2022 року становить: 0 грн.
розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за грудень 2022 року становить: 3 510 х 1 % х 476 дні = 16 707, 60 грн.
розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за січень 2023 року становить: 0 грн.
розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за лютий 2023 року становить: 0 грн.
розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за березень 2023 року становить: 3 510 х 1% х 386 дні = 13 548, 60 грн.
розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за квітень 2023 року становить: 0 грн.
розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за травень 2023 року становить: 3 510 х 1% х 325 дні = 11 407, 50 грн.
розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за червень 2023 року становить: 0 грн.
розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за липень 2023 року становить: 0 грн.
розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за серпень 2023 року становить: 3 510 х 1% х 233 дні = 8 178, 30 грн.
розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за вересень 2023 року становить: 0 грн.
розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за жовтень 2023 року становить: 0 грн.
розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за листопад 2023 року становить: 3 510 х 1% х 142 дні = 4 984, 20 грн.
розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за грудень 2023 року становить: 0 грн.
розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за січень 2024 року становить: 0 грн.
розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за лютий 2024 року становить: 3 510 х 1% х 52 дні = 1 825, 20 грн.
розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за березень 2024 року становить: 0 грн.
Розрахунок неустойки (пені) розрахований судом за період з травня 2022 року по березень 2024 року складає 118 602, 90 грн.
Розрахунок неустойки (пені) розрахований судом за період з травня 2022 року по березень 2024 року складає 118 602, 90 грн.
Згідно абзацу 2 ч. 1 ст. 196 СК України у разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до листа Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 52624 від 11.07.2024 року перевіркою даних АСВП було встановлено, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 41060944 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1476/2007 виданого 07.11.2013року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, починаючи стягнення з 23.04.2007 року і до повноліття дитини. В ході проведення виконавчих дій, державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мартиновою Наталією Володимирівною в межах виконавчого провадження № 41060944 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 1/4 частини заробітку, було застосовано заходи примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», а саме було стягнуто штрафи на користь стягувача протягом жовтня 2018 р. - 17 289, 26 грн та 28.06.2024 - 17 616, 35 грн, які згідно розпоряджень державного виконавця були перераховані на користь ОСОБА_4 . Також повідомлено, що станом на 11.07.2024 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня.
Розрахунок неустойки (пені) розрахований судом за період з травня 2022 року по березень 2024 року, а тому різниця між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» за зазначений період (з травня 2022 року по березень 2024 року), складає 100 987 грн (118 602, 90 грн - 17 616, 35 грн=100 987 грн).
Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
Розмір неустойки (пені) за спірний період значно перевищує сукупний розмір заборгованості за аліментами, врахувавши загальні засади справедливості та розумності регулювання сімейних відносин, суд застосовував положення частини першої статті 196 СК України та дійшов правильного висновку про зменшення розміру пені з 100 987 грн до 58 168, 65 грн.  
У постанові Верховного Суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) зазначено, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.
У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.
В апеляційній скарзі відповідач звертає увагу, що пеня була нарахована на загальну суму заборгованості за період з 01.05.2022 року по 04.03.2024 року, незважаючи на те, що фактично за цей період було не сплачено лише 9 місяців, а в деякі місяці відбувалися переплати. Згідно із законодавством, пеня повинна нараховуватися окремо за кожен місяць і не перевищувати 100 % заборгованості за відповідний місяць. Максимальна пеня за вказаний період не може перевищувати 9 місяців по 3510 грн., тобто 31590 грн.
Однак колегія суддів не погоджується з такими доводами, так як судом першої інстанції приведено розрахунок з урахуванням часткової оплати відповідачем аліментів за період з травня 2022 року по березень 2024 року, який відповідно до позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного суду від 03 квітня 2019 року обраховувався із розрахунку: кількість днів прострочення (з урахуванням часткової оплати аліментів) х сума заборгованості х 1%)
Посилання відповідача на те, що правильний розрахунок пені становить 13 973,65 грн., що базується на несплаті аліментів за 9 місяців в період з 01.05.2022 року по 04.03.2024 року, у розмірі 3510 грн. за кожен місяць із врахуванням примусових заходів, а саме: 3510*9-17 616,35 =13973,65 грн. є безпідставним. Наведений у апеляційній скарзі розрахунок скаржника суперечать правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, а тому посилання заявника на порушення статті 196 СК України відхиляються, оскільки щодо застосування вказаної норми матеріального права сформована єдина правозастосовча практика відповідно до вищенаведеного законодавства.
Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Таким чином, доводи відповідача про те, що позивачем застосована неправильна формула для розрахунку неустойки (пені) є помилковими і базуються на власному тлумаченні норм права.
Апеляційний суд зауважує, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний 
характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.
При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.
Отже, вирішуючи спір в даній справі, колегія суддів виходить із того, що наданий позивачем та прийнятий судом першої інстанції розрахунок пені є вірним та обрахованим з урахуванням вищезазначеної позиції Верховного Суду і за період,який також не заперечується відповідачем.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованого та правильного висновку суду першої інстанції.
Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд приходить висновку про те, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджено обставини справи.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, підстав для відшкодування, зміни або перерозподілу судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України не має.
Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, ціна позову у яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає менше двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 375, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 – адвоката Хомік Є. М. залишити без задоволення.
Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: