СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року                                м. Харків                  Справа № 905/141/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.,
за участю секретаря судового засідання: Соляник Н.В.
за участю представників учасників справи:
прокурор (апелянт): Кальницький А.В., службове посвідчення від 01.03.2023;
від позивача: не з`явилися; 
від відповідача: не з`явилися;
розглянувши апеляційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури (вх. №2424 Д/2), 
на рішення Господарського суду Донецької області від 10.09.2024 (повний текст складено 20.09.2024) у справі № 905/141/24 (суддя Кротінова О.В.),
за позовом керівника Костянтинівської окружної прокуратури, м.Костянтинівка Донецької області, в інтересах держави в особі Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, м. Авдіївка Донецької області,
до Фізичної особи-підприємця Банкова Валентина Павловича, м. Авдіївка Донецької області,
про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року керівник Костянтинівської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом в інтересах держави, в особі Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про зобов`язання відповідача, Фізичну особу-підприємця Банкова Валентина Павловича повернути на користь позивача водний об`єкт загальнодержавного значення (ставок) площею водного дзеркала 2,2 га, ємністю 25,5 тис.куб.м для риборозведення (любительське та спортивне рибальство), який розташований на балці Поштовий Лог, басейн річки Казений Торець, на території Авдіївської міської ради.
В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що 26.06.2013 між Донецькою обласною державною адміністрацією (орендодавцем) та ФОП Банковим В.П. (орендарем) укладеного договір №231/2013, за умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв в платне тимчасове користування водний (об`єкт) ставок, який знаходиться на території Авдіївської міської ради для риборозведення (любительське та спортивне рибальство) терміном на 10 років. 
У подальшому, на виконання Закону України від 28.04.2021 №1423-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" (набрав чинність 27.05.2021), право власності на водний об`єкт перейшло до органу місцевого самоврядування, повноваження якого виконує Авдіївська міська військова адміністрація, у зв`язку з чим 08.09.2021 між сторонами підписано тристоронній договір про внесення змін до договору №231/2013 від 26.06.2013 в частині заміни орендодавця (позивача). 
Прокурор зазначає, що незважаючи на закінчення строку дії договору (26.06.2023) відповідач не повернув Авдіївській міській військовій адміністрації спірний водний об`єкт (ставок) за актом приймання-передачі, тобто продовжує ним користуватися без належних на те підстав, та не звертався до орендодавця із заявою про продовження терміну дії договору.
Порушення інтересів держави прокурор вбачає у неповерненні відповідачем у володіння територіальної громади водного об`єкта загальнодержавного значення на умовах зазначеного договору, що позбавляє права уповноважений орган (позивача) самостійно визначити порядок його використання та розпоряджатись ним, а також порушує правомірне очікування держави на надходження до місцевого бюджету належного обсягу грошових коштів з використання спірного ставка та подальше його використання для реалізації заходів з охорони навколишнього природного середовища; вказані дії відповідача (щодо неповернення спірного водного об`єкта) призводять до порушення економічних, земельних та екологічних інтересів територіальної громади, що є підставою для їх захисту органами прокуратури в судовому порядку та подання позову у цій справі.  
Рішенням Господарського суду Донецької області від 10.09.2024 у справі №905/141/24 відмовлено у задоволенні позову.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарський суд першої інстанції виходив з того, що прокурором належним чином не обґрунтовано та не доведено порушення інтересів держави внаслідок неповернення відповідачем водного об`єкта на умовах, зазначених у договорі №231/2013 від 26.06.2013. 
Зокрема, суд першої інстанції зазначив, що у зв`язку із закінченням строку дії договору та відсутністю доказів звернення орендаря з клопотанням про продовження його продовження, дія такого договору є припиненою з 26.06.2023. У той же час, такий об`єкт не може вибути із володіння територіальної громади, інтереси якої представляє Авдіївська міська військова адміністрація, окрім його зникнення як об`єкта матеріального світу. Разом з цим, за висновком суду, відсутність належним чином оформленого у відповідності до п. 3.18 договору акта прийому-передачі, у спірному випадку не вважається обставиною, яка свідчать про порушення права чи інтересу держави в особі позивача.
Суд вказав, що прокурором не було надано доказів наявності будь-яких перешкод з боку відповідача у доступі до вказаного об`єкта, його забудови тощо. Надані до матеріалів справи докази, зокрема листи позивача, свідчать про те, що відповідачем не використовується водний об`єкт починаючи з 2022 року, тоді як доказів фактичного користування ФОП Банкова В.П. спірним об`єктом станом на момент звернення прокурора з позовом до суду матеріали справи не містять.
Крім того, посилаючись на Тимчасовий порядок щодо підготовки правових актів з надання водних об`єктів загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди, затверджений розпорядженням Донецької обласної державної адміністрації №163 від 15.04.2009, яким передбачено необхідність попереднього обстеження об`єкта оренди комісією орендодавця (позивача), суд першої інстанції дійшов висновку, що фактично обов`язок відповідача передати водний об`єкт за актом на даний час не настав.
Не погодившись із вищевказаним судовим рішенням, заступник керівника Харківської обласної прокуратури звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 10.09.2024 у справі №905/141/24 та ухвалити нове рішення, яким позов прокурора задовольнити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення ухвалено місцевим судом з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Так, за твердженням прокурора, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки його доводам стосовно правових наслідків припинення договору оренди водного об`єкта у зв`язку із закінченням його строку, а саме, щодо імперативного обов`язку відповідача повернути спірний об`єкт водного фонду за актом приймання-передачі, з огляду на наступне:
- враховуючи те, що строк дії спірного договору оренди водного об`єкта з урахуванням п. 5.1 договору закінчився 26.06.2023, а відповідач не звертався до Авдіївської міської військової адміністрації із заявою про продовження строку дії такого договору у визначеному порядку, тому у відповідача з 27.06.2023 виник беззаперечний обов`язок повернути об`єкт оренди його власнику (територіальній громаді в особі позивача);
- невжиття відповідачем протягом тривалого часу жодних заходів, спрямованих на виконання свого обов`язку з повернення орендованого об`єкта, певною мірою обмежує правомочності територіальної громади вільно розпоряджатися таким об`ємом, зокрема, шляхом його надання у користування третім особам;
- обставини відсутності фактичного користування відповідачем спірним об`єктом жодним чином не звільняють ФОП Банкова В.П. від його обов`язку повернути водний об`єкт уповноваженому органу з дотриманням порядку, визначеного умовами договору;
- наведені обставини щодо не користування об`єктом оренди також не свідчать про відсутність порушення інтересів держави, оскільки неповернення відповідачем спірного водного об`єкта за актом приймання-передачі фактично свідчить, що останній на праві титульного володіння перебуває в користуванні ФОП Банкова В.П., що, в свою чергу, створює власнику перешкоди у розпорядженні та користуванні таким об`єктом;
- висновки місцевого суду про відсутність у відповідача обов`язку передати водний об`єкт за відповідним актом приймання-передачі до попереднього обстеження такого об`єкта комісією позивача відповідно до Тимчасового порядку  від 15.04.2009 №163, на думку прокурора є безпідставними, оскільки: зазначений  Тимчасовий порядок втратив чинність після розподілу Кабінетом Міністрів України повноважень щодо передачі в оренду водних об`єктів загальнодержавного значення (п.8 Тимчасового порядку); у зв`язку із заміною уповноваженого органу орендодавця (Авдіївської міської військової адміністрації) створення комісії та проведення нею обстеження водного об`єкта попередньо перед підписанням акту приймання-передачі не вимагається, а обов`язок відповідача повернути спірний водний об`єкт виник безпосередньо на підставі п. 3.18 договору.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.10.2024 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2024 (після усунення недоліків апеляційної скарги) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Харківської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Донецької області від 10.09.2024 у справі №905/141/24; встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень; призначено  розгляд апеляційної скарги у справі №905/141/24 на 18.12.2024 о 10:30 год у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, просп. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №105.
До початку розгляду апеляційної скарги по суті позивач та відповідач не скористалися своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу згідно ч. 1 ст. 263 ГПК України, що не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України.
У судовому засіданні апеляційної інстанції 18.12.2024 приймав участь прокурор (апелянт), який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнить повністю.
Уповноважені представники позивача та відповідача у судове засідання 18.12.2024 не з`явилися; про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги сторони повідомлені у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників сторін, у зв`язку з чим переходить до її розгляду по суті.

Згідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні прокурора (апелянта), судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 26.06.2013 між Донецькою обласною державною адміністрацією (орендодавець) та ФОП Банковим В.П. (орендар) оформлено право користування водним об`єктом на умовах оренди договором надання водних об`єктів загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди №231/2013 від 26.06.2013 (далі - договір).
За умовами п.1.1 договору, орендодавець на підставі пункту 1.5 розпорядження голови облдержадміністрації №306 від 10.06.2013 "Про надання водних об`єктів загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди" (далі – розпорядження №306) передає, а орендар приймає в платне довгострокове тимчасове користування ставок, розташований на балці Поштовий Лог, басейн річки Казенний Торець, площею водного дзеркала 2,2 га, ємністю 25,5 тис.куб.м. при нормальному підпірному рівні, на території Авдіївської міської ради для риборозведення (любительське та спортивне рибальство) терміном на 10 років.
У пункті 2.1. договору сторони погодили, що за використання водоймища орендар сплачує орендну плату за водне дзеркало у розмірі 450,00грн за 1 га на рік, що становить за рік оренди 990,00грн, встановлену сторонами за домовленістю. Плата за оренду водного об`єкту надходить до місцевого бюджету різними частками щоквартально не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим кварталом. Орендна плата може коригуватись на індекс інфляції з відповідний період (п.2.2 договору).
Обов`язки орендодавця визначені у п.п. 3.1. - 3.3. договору, зокрема, останній зобов`язаний передати водний об`єкт у тимчасове користування орендарю з оформленням акту прийому-передачі; по закінченні терміну дії цього договору прийняти водний об`єкт по акту прийому-передачі в стані, придатному для подальшого використання його за цільовим призначенням. У разі надходження заяви орендаря про подовження терміну договору оренди орендодавець повинен розглянути клопотання відповідно до порядку, визначеному розпорядженням №163.
Згідно п. 3.5 договору, орендодавець має право: розірвати договір достроково: у випадку порушення орендарем умов договору та невиконання вимог розпорядження №306, нецільового використання чи невикористання за призначенням водойми протягом року з дня набуття права користування або створення в результаті його діяльності загрози навколишньому природному середовищу, іхтіофауні з відшкодуванням за рахунок "Орендаря" збитків та витрат (п. 3.5.1); у разі не укладення орендарем договору оренди земель водного фонду у встановленому законодавством порядку (п. 3.5.2); у разі не оформлення науково-біологічного обґрунтування рибогосподарської експлуатації протягом 6 місяців після укладення договору оренди водного об`єкту (п. 3.5.3); у разі не оформлення дозволу на спецводокористування протягом місяця після укладення договору оренди водного об`єкту (п. 3.5.4).
Орендар зобов`язаний: виконувати умови цього договору, а також умови погоджень до нього (п. 3.6); своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату за користування водним об`єктом (п. 3.7); використовувати водний об`єкт тільки за його прямим призначенням, виключно для цілей, визначених в пункті 1.1. цього договору (п. 3.8); оформити дозвіл на спеціальне водокористування згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 №321 в місячний термін після укладення договору оренді водного об`єкту (п.3.12); оформити проект відведення земельної ділянки, необхідної для здійснення підприємницької діяльності, укласти відповідний договір оренди земель водного фонду, вивести в натуру прибережну захисну смугу у порядку, встановленому законодавством, дотримуватись обмежень господарської діяльності у прибережній захисній смузі, і також інших вимог чинного законодавства (п.3.13); оформити науково-біологічне обґрунтування рибогосподарської експлуатації протягом 6 місяців після укладення договору оренди водного об`єкту (п.3.15).
У випадку невиконання чи неналежного виконання інших умов договору сторони несуть відповідальність згідно з вимогами чинного законодавства (п. 4.3 договору).
Відповідно до п. 5.1. договору, останній дійсний з моменту підписання та діє до 26.06.2023.
Зміни та доповнення до договору вносяться додатковими угодами, які складаються у письмовій формі та підписуються сторонами у встановленому законодавством порядку (п. 5.2 договору).
За умовами п. 5.3 договору, його дія може бути припинена: по закінченні терміну дії договору (п. 5.3.1); за взаємною згодою сторін (п. 5.3.2); на підставі рішення господарського суду (п. 5.3.3); у випадках, передбачених п.п. 3.5.1, 3.5.2, 3.5.3, 3.5.4 даного договору (п. 5.3.4).
Розірвання договору по пунктах 3.5.1, 3.5.2, 3.5.3, 3.5.4 здійснюється за умови попередження орендаря в письмовій формі не менш як за один місяць (п. 6.1).
У разі прийняття нових та внесення змін до діючих законодавчих і нормативних актів, до договору вносяться відповідні зміни та доповнення у встановленому законодавством порядку (п. 6.3).
До договору додається: план (викопіювання) водного об`єкта, що передається в оренду; паспорт водного об`єкта; акт прийому-передачі водного об`єкта (п. 6.4).
Договір підписано сторонами без зауважень до нього та погоджено Донецьким обласним управлінням водних ресурсів.
Документи згідно п. 6.4 договору, а саме: план (викопіювання) водного об`єкта, що передається в оренду, паспорт водного об`єкта, акт прийому-передачі водного об`єкта до матеріалів справи не надано.
Судом також з`ясовано, що у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів  України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" №1423-ІХ від 28.04.2021, який набрав чинності 27.05.2021, право надання водних об`єктів, що розташовані на землях територіальної громади, у користування на умовах оренди, як органом місцевого самоврядування, отримано Авдіївською міською військово-цивільною адміністрацією Покровського району Донецької області.
08.09.2021 між Донецькою обласною державною адміністрацією, Авдіївською міською військово-цивільною адміністрацією Покровського району Донецької області та ФОП Банковим В.П. (орендар) укладено тристоронній договір про внесення змін до договору надання водних об`єктів загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди №231/2013 від 26.06.2013, яким замінено в договорі сторону орендодавця "Донецька облдержадміністрація" на "Авдіївська міська військово-цивільна адміністрація Покровського району Донецької області" (п. 1 договору). Договір про внесення змін підписано сторонами без зауважень до нього.
В ході проведення перевірки додержання відповідачем вимог земельного та водного законодавства, Костянтинівська окружна прокуратура листом №52-3821ВИХ.23 від 28.11.2023 звернулась до керівника Авдіївської міської військової адміністрації, у якому просила надати відомості та документи по водним об`єктам розташованим на території Очеретинської селищної військової адміністрації Покровського району Донецької області, строк дії договорів по яким закінчився, зокрема: м. Адвіївка, балка Поштовий Лог, басейн річок Кам`янка та Кривий Торець, площа водного об`єкта 2,2 га, ємність 25,5 тим.м.куб., відомості про користувача: розпорядження ОДА від 10.06.2013 №306, договір оренди №231 строком до 26.06.2023 з Банковим В.П.
Авдіївська міська військова адміністрація Покровського району Донецької області листом №вх.2226/01-21 від 04.12.2023 повідомила, що згідно договору №231/2013 від 26.06.2013 водний об`єкт, а саме ставок "Дачний", надано в платне довгострокове тимчасове користування на 10 років відповідачу для риборозведення. У зв`язку з широкомасштабною збройною агресією рф та запровадженням воєнного стану в Україні, зважаючи на вкрай складну економічну та безпекову ситуацію в країні, регіоні, територіальній громаді, в умовах обмеженості ресурсів, у 2022 році та 1 кварталі 2023 року ФОП Банков В.П. не використовував водний об`єкт за цільовим призначенням. Крім того, повідомлено, що обстеження та рішення щодо подальшого використання вищезазначених водних об`єктів буде відпрацьовано після стабілізації ситуації на території Авдіївської міської територіальної громади, та у разі безпеки загрози життю посадових осіб Авдіївської міської військової адміністрації.
Листом №52-3945ВИХ23 від 05.12.2023 Костянтинівська окружна прокуратура Донецької області звернулася до Авдіївської міської військової адміністрації та просила надати відомості щодо виконання ФОП Банковим В.П., як орендарем, умов договору №231/2013 від 26.06.2013.
Авдіївська міська військова адміністрація листом №вх.2267/01-21 від 08.12.2023 повідомила прокуратуру про втрату запитуваних документів, а також зазначила, що ФОП Банковим В.П. не використовувався водний об`єкт за цільовим призначенням у 2022 році та 1 кварталі 2023 року, у тому числі з тих підстав, що  це є вкрай небезпечним та неможливим в умовах ведення бойових дій.
У подальшому, прокуратура також зверталася листами до Держагенства водних ресурсів України, Держгагенства меліорації та рибного господарства у Донецькій області, ГУ Держгеокадастру у Донецькій області, Управління Сіверсько-Донецького басейнового управління водних ресурсів із запитами щодо виконання ФОП  Банковим В.П. умов договору №231/2013 від 26.06.2013.
Листом №52-4257ВИХ.23 від 25.12.2023 Костянтинівська окружна прокуратура звернулась до Авдіївської міської військової адміністрації з вимогою надати відомості щодо виконання ФОП Банковим В.П. умов п. 3.18 договору, а саме: щодо звернення з клопотанням про продовження терміну дії договору та щодо передачі водного об`єкту по акту прийому-передачі в стані, придатному для подальшого використання його за цільовим призначенням. 
У відповідь на вказаний запит Авдіївська міська військова адміністрація листом №вх.2432/01-21 від 27.12.2023 повідомила, що з клопотанням про подовження терміну дії договору ФОП Банков В.П. до Авдіївської міської військової адміністрації не звертався, по акту прийому-передачі водний об`єкт не повернув; лист-повідомлення з вимогою повернення водного об`єкта шляхом підписання акту прийому-передачі ФОП Банкову В.П. не спрямовувався, оскільки місце перебування відповідача не відомо. Також позивачем зауважено, що за умови припинення активних бойових дій, у разі безпеки доступу до зазначеного водного об`єкту, Авдіївська міська військова адміністрація в подальшому і надалі планує надати в користування на умовах оренди водний об`єкт. 
Після отримання вищевказаної інформації, Костянтинівською окружною прокуратурою направлено Авдіївській міській військовій адміністрації  повідомлення №52-444вих.24 від 30.01.2024 в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" про представництво інтересів держави, шляхом звернення до суду з позовом про зобов`язання ФОП Банкова В.П. повернути на користь Авдіївської міської військової адміністрація водний об`єкт загальнодержавного значення (ставок) площею водного дзеркала 2,2 га, ємністю 25,5 тис.куб.м для риборозведення (любительське та спортивне рибальство), який розташований на балці Поштовий Лог, басейн річки Казений Торець, на території Авдіївської міської ради, оскільки відповідач, незважаючи на закінчення строку дії договору, до цього часу спірний об`єкт не повернув, тобто продовжує ним користуватись без належних та те правових підстав, що є порушенням вимог законодавства та умов укладеного між сторонами договору.
Авдіївська міська військова адміністрації листом №вх.0369/01-21 від 13.02.2024 повідомила прокуратуру про те, що не заперечує проти подання позову з вищенаведеного питання.
У зв`язку з вищенаведеними обставинами, вбачаючи у діях відповідача наявність порушень п. 3.15, п. 3.16, п. 3.17 договору №231/2013 від 26.06.2013 та вимог норм законодавства, а також зважаючи на припинення дії договору з 26.06.2023 та те, що водний об`єкт підлягає не був повернутий відповідачем позивачу на умовах цього договору, прокурор звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом про зобов`язання ФОП Банкова В.П. повернути на користь Авдіївської міської військової адміністрації спірний водний об`єкт (ставок).
Як вже зазначалося, за результатами розгляду позовних вимог Господарським судом Донецької області 10.09.2024 ухвалено оскаржуване рішення у справі №905/141/24, яким відмовлено у задоволенні позову з підстав, що вказувалися раніше.

Надаючи кваліфікацію спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції погоджується з правильністю правових висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позову, враховуючи наступне.

Щодо наявності у прокурора підстав для представництва інтересів держави, судова колегія зазначає наступне.
Для підтвердження підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді у випадку, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган, достатнім є дотримання прокурором порядку повідомлення, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", та відсутність самостійного звернення компетентного органу до суду з позовом в інтересах держави протягом розумного строку після отримання такого повідомлення.
Таке повідомлення за своїм характером має спонукати уповноважений орган до вчинення відповідних дій по вжиттю заходів щодо захисту інтересів держави. І лише явне немотивоване "ігнорування" цього повідомлення (попередження) вказаним органом або неналежне (не відповідно до закону) реагування на нього, дає підстави прокурору для самостійного (субсидіарного) вжиття заходів, зокрема, шляхом звернення до суду з позовом.
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на виявлене порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо (п.п. 76-81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18).
З матеріалів справи вбачається, що в обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді прокурор зазначив, що компетентними суб`єктом щодо захисту інтересів держави є Авдіївська міська військова адміністрація Покровського району Донецької області, яка після закінчення строку дії договору (26.06.2023) не вживала жодних заходів щодо повернення водного об`єкта, у тому числі в судовому порядку, хоча на теперішній час є стороною цього договору, тобто позивач належним чином не здійснював захист інтересів держави. 
Вищенаведені обставини, на думку прокурора, свідчать про те, що компетентний орган, навіть після отримання повідомлень окружної прокуратури, не звернувся до суду та не здійснює неналежний захист інтересів держави, що в силу ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" є підставою для представництва прокурором інтересів держави.     
Як також вбачається з матеріалів справи, на виконання положень ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" Костянтинівська окружна прокуратура звернулась до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області з повідомленням про представництво інтересів держави №52-444вих.24 від 30.01.2024, в якому зазначила про звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Авдіївської міської військово-цивільної адміністрації через невжиття останньою заходів, спрямованих на повернення земельної ділянки.
У відповідь на вказане повідомлення прокурора Авдіївська міська військова адміністрації листом №вх.0369/01-21 від 13.02.2024 зазначила, що не заперечує проти подання позову з вищенаведеного питання.
Оскільки Авдіївською міською військовою адміністрацією Покровського району Донецької області не вживалися заходи позовного характеру щодо повернення спірної земельної ділянки, а також повідомлено прокурора про підтримання звернення з позовом до суду, судова колегія дійшла висновку, що органом прокуратури вимоги ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" виконано у повному обсязі.
Отже, у позовній заяві прокурором обґрунтовано наявність підстав для представництва інтересів держави та зазначено, у чому полягають інтереси держави та їх порушення у цих правовідносинах, а тому звернення прокурора з позовною заявою у даній справі є таким, що узгоджується з положеннями ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" та відповідними приписами Господарського процесуального кодексу України.
Тому, колегія суддів вважає, що прокуратурою у даному випадку доведено наявність правових підстав для здійснення представництва інтересів держави.

Щодо вимог прокурора по суті заявленого позову, колегія суддів зазначає наступне.
За змістом ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (надалі – ЦК України) кожна особа має право на захист її особистого немайнового або майнового права чи інтересу в суді.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Способи захисту цивільного права чи інтересу - це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16). Тобто це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі №310/11024/15-ц).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорювання. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, суди мають враховувати його ефективність. Це означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, а також забезпечувати поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
За змістом ч.ч. 1, 2, 4 ст. 13 ГПК судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 14 ГПК, зокрема, передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у цій справі №905/141/24 є вимоги прокурора про зобов`язання відповідача повернути на користь позивача водний об`єкт загальнодержавного значення (ставок) площею водного дзеркала 2,2 га, ємністю 25,5 тис.куб.м для риборозведення (любительське та спортивне рибальство), який розташований на балці Поштовий Лог, басейн річки Казений Торець, на території Авдіївської міської ради.
Підставою позову у цій справі є невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором №231/2013 від 26.06.2013 щодо необхідності повернення орендодавцю об`єкту оренди за договором після закінчення його дії. 
З урахуванням наведених предмета та підстав даного позову, колегія суддів зазначає, що у даному випадку необхідним є встановлення і доведення обставин, які свідчать про продовження користування відповідачем об`єктом оренди та наявність у позивача перешкод у користуванні водним об`єктом. Доведення таких обставин належними і допустимими доказами з урахуванням приписів ст.ст. 13, 74 ГПК України покладається саме на прокурора.
Згідно з висновком Конституційного Суду України, викладеним у рішенні від 08.04.1999 №3-рп/99, поняття "інтереси держави" є оціночним; в кожному конкретному випадку прокурор, який звертається до суду із заявою, повинен обґрунтувати в суді наявність підстав для представництва інтересів держави (в тому числі публічних інтересів територіальної громади), але виключного переліку обставин, які можуть використовуватися, закон не передбачає.
В основі інтересів держави є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі, як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання, тощо (п.п. 3,4 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 №3-рп/ 99).
Як вже зазначалося, у даній справі порушення інтересів держави прокурор вбачає у неповерненні ФОП Банковим В.П. у володіння територіальної громади в особі Авдіївської міської військової адміністрації спірного водного об`єкта загальнодержавного значення на умовах договору №231/2013 від 26.06.2013, тобто за актом приймання-передачі, що, на думку прокурора, позбавляє позивача самостійно визначити порядок його використання та розпоряджатись ним, а також порушує правомірне очікування держави на надходження до місцевого бюджету грошових коштів за використання спірного ставка та подальше його використання для реалізації заходів з охорони навколишнього природного середовища.
Отже, звернення прокурора з даним позовом до суду спрямоване перш за все на задоволення суспільної потреби у відновленні розпорядження територіальною громадою в особі позивача об`єктом комунальної форми власності.
З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що право користування водним об`єктом на виконання розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації №306 від 10.06.2013 "Про надання водних об`єктів загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди" оформлено договором надання водних об`єктів загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди №231/2013 від 26.06.2013, укладеним між Донецькою обласною державною адміністрацією (орендодавець) та ФОП Банковим В.П. (орендар), зі строком дії до 26.06.2023.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частиною 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Судом встановлено, що орендодавцем спірного водного об`єкта загальнодержавного значення площею водного дзеркала 2,2 га, ємністю 25,5 тис.куб.м для риборозведення (любительське та спортивне рибальство), який розташований на балці Поштовий Лог, басейн річки Казений Торець, на території Авдіївської міської ради, після внесення змін Законом України від 28.04.2021 №1423-IX та на даний час виступає Авдіївська міська військова адміністрація Покровського району Донецької області.
Частиною 1 ст. 763 ЦК України встановлене загальне правило, за яким договір найму укладається на строк, встановлений договором. Аналогічні за змістом положення містить ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України, відповідно до якої строк договору оренди визначається за погодженням сторін.
Правові наслідки припинення договору оренди визначаються приписами ЦК України щодо регулювання договору найму.
Частиною 1 ст. 785 ЦК України передбачено, що в разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Згідно з ч. 2 ст. 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.
Як вже вказувалося раніше, відповідно п. 3.18 укладеного між сторонами договору №231/2013 від 26.06.2013 встановлено обов`язок орендаря по закінченні терміну дії цього договору передати водний об`єкт по акту прийому-передачі в стані, придатному для подальшого використання його зі цільовим призначенням. Термін дії цього договору може бути подовжено за згодою сторін, наступним його подовженням, при належному виконанні умов договору. За 1 місяць до закінчення терміну дії цього договору подається клопотання про подовження терміну його дії.
Разом з цим, пунктом 3.3. договору передбачено, що по закінченню терміну дії цього договору орендодавець зобов`язаний прийняти водний об`єкт по акту прийому-передачі в стані, придатному для подальшого використання його за цільовим призначенням. У разі надходження заяви орендаря про подовження терміну договору оренди орендодавець повинен розглянути клопотання відповідно до порядку, визначеному розпорядженням №163 (п. 3.3. договору).
В ході розгляду справи судом першої інстанції не було встановлено обставин реалізації орендарем наміру продовження терміну дії договору, а тому, у відповідності до п. п. 5.1, 5.3 договору, його дія є припиненою з 27.06.2023, що сторонами цього спору не заперечується.
Як вбачається із змісту наявних в матеріалах справи листів Авдіївської міської військової адміністрації №вх.2267/01-21 від 08.12.2023 та №вх.2432/01-21 від 27.12.2023, позивач повідомив прокуратуру про те, що ФОП Банковим В.П. не використовувався водний об`єкт у 2022 році та 1 кварталі 2023 року у зв`язку з проведенням бойових дій на території Донецької області. Позивач також вказав про відсутність інформації щодо місця перебування відповідача, а також про можливість використання водним об`єктом після припинення активних бойових дій та за наявності безпечного доступу до зазначеного водного об`єкту. 
У свою чергу, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, господарським судом першої інстанції встановлено відсутність будь-яких доказів на підтвердження фактичного користування ФОП Банковим В.П. спірним водним об`єктом починаючи з 2022 року, і вказані обставини не були спростовані прокурором в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
За визначенням, наведеним у Водному кодексі України (далі – ВК України), водний об`єкт - природний або створений штучно елемент довкілля, в якому зосереджуються води (море, лиман, річка, струмок, озеро, водосховище, ставок, канал, а також водоносний горизонт). Ставком називається штучна водойма з об`ємом води менше 1 млн м3, а водосховищем - штучна водойма, яка має об`єм більше 1 млн м3.
Згідно ст. 4 ВК України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.
За приписами ст. 5 ВК України до водних об`єктів загальнодержавного значення належать, зокрема, поверхневі води (озера,   водосховища, річки, канали, крім каналів на зрошувальних і осушувальних системах), що знаходяться і використовуються на території більш як однієї області, а також їх притоки всіх порядків.
Виходячи із змісту ст. 51 ВК України об`єктом оренди визначено комплексний об`єкт: водний об`єкт разом з земельною ділянкою.
Таке визначення водного об`єкту характеризує його як об`єкт спеціального значення, невіддільний від земельної ділянки (дна водного об`єкта) і реальне переміщення його неможливе.
Отже, об`єктом оренди за договором №231/2013 від 26.06.2013 є не лише водний об`єкт (ставок), а також частина земельної ділянки, на якій розташований такий водний об`єкт.
З урахуванням наведеного, господарський суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що такий об`єкт не може вибути із володіння територіальної громади, інтереси якої представляє Авдіївська міська військова адміністрація, окрім припинення його існування як об`єкта матеріального світу.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор зазначає про безпідставне перебування об`єкту оренди в користуванні ФОП Банкова В.П., що призводить до неможливості користування і розпорядження таким майном позивачем, а також спричиняє шкоду державі. Зокрема, прокурор посилається на неможливість надання Авдіївською міською військовою адміністрацією в оренду такого майна (водного об`єкту) третім особам, оскільки відповідачем не повернуто об`єкт за актом прийому-передачі у відповідності до п. 3.18 договору №231/2013 від 26.06.2013.
Колегія суддів апеляційної інстанції, проаналізувавши наявні матеріали справи, погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що втрата речового права ФОП Банковим В.П. щодо означеного водного об`єкта після припинення дії договору (26.06.2023) та відсутність майна фактичному користуванні відповідача починаючи з 2022 року, що не заперечується позивачем та прокурором, не створює жодних перешкод у реалізації прав власника такого майна (Авдіївській міській військовій адміністрації) на володіння, користування чи розпорядження спірним водним об`єктом.   
Судовою колегією враховується, що прокурором та позивачем в ході розгляду справи не було надано доказів наявності будь-яких перешкод з боку відповідача у доступі до вказаного об`єкта, його використання, забудови тощо.
За наведених обставин, господарський суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що сама лише відсутність належним чином оформленого акта прийому-передачі у відповідності до п. 3.18 договору №231/2013 від 26.06.2013 не є тією обставиною, за якої має місце порушення права чи інтересу держави в особі Авдіївської міської військової адміністрації.
Крім того, як вбачається із змісту позовної заяви та апеляційної скарги, звертаючись до суду з вимогою про зобов`язання ФОП Банкова В.П. повернути на користь Авдіївської міської військової адміністрації спірний водний об`єкт, прокурор обґрунтовував свою позицію тим, що після закінчення строку дії договору (26.06.2023) відповідач не повернув водний об`єкт за актом приймання-передачі, тобто спірний об`єкт безпосередньо перебуває у користуванні відповідача без належних на те підстав, а ФОП Банков В.П. своїми діями (щодо неповернення об`єкту оренду за актом приймання-передачі) перешкоджає власнику реалізувати своє право на передачу водного об`єкту в користування третім особам.
Отже, зважаючи на встановлені обставини справи та обґрунтування позову прокурора, вимога про повернення водного об`єкту фактично спрямована на усунення перешкод в реалізації його власником (Авдіївською міською військовою адміністрацією) своїх прав, зокрема щодо користування таким водним об`єктом (для передачі його в користування третім особам), незважаючи на обране прокурором формулювання позовних вимог.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом цієї статті негаторний позов застосовується для захисту від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, а не права володіння (яке належить власнику незалежно від вчинених щодо нього порушень).
Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц.
Звернутися з негаторним позовом може власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ, щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем може бути лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.
Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.
Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 924/1220/17.
Отже, умовами для задоволення негаторного позову є сукупність таких обставин: майно знаходиться у власника або титульного володільця; інша особа заважає користуванню, розпорядженню цим майном; для створення таких перешкод немає правомірних підстав (припису закону, договору між власником та іншою особою тощо); у позові має бути чітко та конкретно визначено дії, які повинен здійснити відповідач щодо усунення порушень права власника (володільця).
Водночас, колегія суддів враховує, що прокурором в ході розгляду справи не було наведено будь-яких доводів та не визначено, які існують об`єктивні перешкоди для здійснення Авдіївською міською військовою адміністрацією своїх правомочностей як власника спірного водного об`єкту, як і не доведено факту порушення ФОП Банковим В.П. прав позивача на розпорядження спірним водним об`єктом, оскільки у зв`язку з припиненням договору оренди з 26.06.2023 Авдіївська міська військова адміністрація жодним чином не обмежена в праві здійснювати розпорядження таким водним об`єктом у визначений законом спосіб.
Також прокурором у позовній заяві не визначено спосіб, у який мало б відбуватися виконання рішення про зобов`язання ФОП Банкова В.П. повернути на користь Авдіївської міської військової адміністрації спірний водний об`єкт (зокрема, за актом приймання-передачі), із врахуванням того, що позивач у своїх листах повідомляв про те, що на даний час у зв`язку проведенням бойових дій на території Авдіївської територіальної громади та наявності загрози життю та здоров`ю працівників позивача неможливо здійснити фактичне обстеження спірного об`єкту (перевірити його стан).
Крім того, позивач у своїх листах вказав про можливість користування водним об`єктом після припинення активних бойових дій за наявності безпечного доступу до зазначеного водного об`єкту. 
Вищенаведеним спростовуються доводи апеляційної скарги прокурора про те, що саме лише не оформлення між позивачем та відповідачем повернення спірного водного об`єкту за актом приймання-передачі будь-яким чином обмежує правомочності Авдіївської міської військової адміністрації як власника майна вільно розпоряджатися таким об`єктом.  
Разом з цим, як вбачається із змісту Тимчасового порядку щодо підготовки правових актів з надання водних об`єктів загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди, затвердженого розпорядженням Донецької обласної державної адміністрації №163 від 15.04.2009, на підставі якого між сторонами було укладено договір №231/2013 від 26.06.2013, по закінченні терміну дії договору, якщо від орендаря за один місяць до закінчення строку договору не надійшла заява про продовження терміну договору оренди, орендар зобов`язаний у 2 тижневий термін передати водний об`єкт по акту після обстеження комісією, створеною орендодавцем.
Із змісту листів позивача від 08.12.2023 та від 27.12.2023, направлених на запити прокуратури, вбачається, що обстеження та рішення щодо подальшого використання вищезазначених водних об`єктів буде відпрацьовано після стабілізації ситуації на території Авдіївської міської територіальної громади, та у разі безпеки загрози життю посадових осіб Авдіївської міської військової адміністрації.
Відтак, обстеження комісією, створеною орендодавцем, на даний час не відбулось.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що зазначений Тимчасовий порядок від 15.04.2009 №163 втратив чинність після розподілу Кабінетом Міністрів України повноважень щодо передачі в оренду водних об`єктів загальнодержавного значення, судова колегія відхиляє, оскільки: по-перше, розпорядження Донецької обласної державної адміністрації №163 від 15.04.2009 станом на теперішній час є чинним та не скасовано у встановленому законом порядку; по-друге, відсутнє рішення Кабінету Міністрів України про розподіл відповідних повноважень; по-третє, вказані обставини не впливають на правильність висновків місцевого суду щодо необхідності проведення орендодавцем обстеження об`єкту оренди, оскільки вищевказані умови Тимчасового порядку є подібними до умов укладеного між сторонами договору (п.п. 3.3., п. 3.18).
Так, відповідно до п. 3.3. договору, по закінченню терміну дії цього договору орендодавець зобов`язаний прийняти водний об`єкт по акту прийому-передачі в стані, придатному для подальшого використання його за цільовим призначенням. 
В свою чергу, орендар по закінченні терміну дії цього договору зобов`язаний передати водний об`єкт по акту прийому-передачі в стані, придатному для подальшого використання його зі цільовим призначенням (п. 3.18 договору).
Тобто, обов`язку орендаря повернути орендований водний об`єкт після закінчення строку дії договору кореспондує зустрічний обов`язок орендодавця прийняти цей об`єкт за актом приймання-передачі, а також перевірити придатність його стану до використання за цільовим призначенням.
З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги те, що позивач на даний час позбавлений можливості здійснити перевірку стану об`єкту оренди, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про передчасність обов`язку відповідача передати водний об`єкт за актом приймання-передачі відповідно до умов п.п. 3.3., 3.18 договору.
З урахуванням наведеного, апеляційним господарським судом встановлено відсутність будь-яких підстав для продовження договірних правовідносин з оренди водного об`єкту між сторонами, і відповідачем про це взагалі не заявлено, а відтак вимоги прокурора про зобов`язання відповідача повернути за актом приймання-передачі водний об`єкт, який знаходиться в зоні безпосереднього проведення бойових дій за обставин, що склалися в діючих (об`єктивних) умовах воєнного стану, судова колегія вважає такими, що зводяться до надмірного формалізму, оскільки у спірному випадку відсутні докази порушення будь-яких прав позивача на теперішній час, і прокурором наявність таких порушень не доведено.
В свою чергу, наведені у позовній заяві доводи прокурора щодо невиконання відповідачем умов п.п. 3.12, 3.13, 3.15, 3.16, 3.17 договору №231/2013 від 26.06.2013 також обґрунтовано відхилені місцевим судом, оскільки вони не можуть бути підставою позовних вимог про зобов`язання відповідача повернути спірний водний об`єкт, а стосуються саме питання щодо розірвання договору оренди, відсутності підставі продовження його дії або порушення природоохоронного законодавства, тоді як дія вказаного договору є припинено з 26.06.2023 та, відповідно, такі доводи не відносяться до предмета дослідження в контексті спірних правовідносин сторін за визначеним прокурором предметом спору.
Отже, надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, з урахуванням фактичних і правових підстав позову, місцевий господарський суд при вирішенні цього спору встановив відсутність порушених прав позивача   як власника спірного водного об`єкту на розпорядження таким майном, та саме з цих підстав обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.
З урахуванням вищенаведеного, судова колегія дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.
Таким чином, оскільки доводи заявника апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга заступника керівника Харківської обласної прокуратури задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Донецької області від 10.09.2024 у справі №905/141/24 підлягає залишенню без змін.
З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається судом на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Донецької області від 10.09.2024 у справі №905/141/24 - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Донецької області від 10.09.2024 у справі №905/141/24 – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. 286 - 289 ГПК України.
Повний текст постанови складено 30.12.2024.

Головуючий  суддя                                                                      Н.О. Мартюхіна

Суддя                                                                                              Л.М. Здоровко  

Суддя                                                                                              В.В. Лакіза