УХВАЛА
 
23 грудня 2024 року
м. Київ
справа № 127/5835/16-ц
провадження № 61-14499 ск24 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 24 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , третя особа - Вінницька міська рада, про поділ (виділ) частки майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановами Вінницького апеляційного суду від 25 квітня 2019 року та Верховного Суду від 12 березня 2020 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Виділено в натурі у власність ОСОБА_4 її частку у праві спільної часткової власності на 1/2 частки домоволодіння згідно з варіантом № 3 висновку судової експертизи а саме: в житловому будинку літера «А» - коридор 1-1, кухню 1-2, кімнату 1-3, кімнату 1-4, кімнату 1-5, кухню 2-1, коридор 2-2, кімнату 2-3, ганок, сарай «К», убиральню «Л», сарай «М», гараж «Е».
Виділено в натурі у власність ОСОБА_2 його частку у праві спільної часткової власності на 1/4 частки домоволодіння згідно з варіантом № 3 висновку судової експертизи, а саме: в житловому будинку літера «Ж» - коридор 3-1, вітальню 3-2, санвузол 3-4, кухню 3-5, гараж «Д»; в житловому будинку літ «А» - санвузол 1-6.
Виділено в натурі у власність ОСОБА_5 його частку у праві спільної часткової власності на 1/4 частки домоволодіння згідно з варіантом № 3 висновку судової експертизи, а саме: в житловому будинку літ. «Ж» - комору І, комору 3-3, коридор 3-6, кімнату 3-7, туалет 3-8, комору 3-9, кімнату 3-10, веранду ІІ, убиральню «З».
Огорожу № 1 та колодязь № 2 залишено у спільному сумісному користуванні.
Зобов`язано ОСОБА_4 та ОСОБА_2 спільно здійснити переобладнання приміщень житлового будинку літера «А» з прибудовами АДРЕСА_1 згідно з варіантом № 3 висновку судової експертизи заклавши дверний отвір між приміщеннями 1-1 та 1-6 та улаштувати дверний отвір між приміщенням 1-6 та двором.
Зобов`язано ОСОБА_5 та ОСОБА_2 спільно здійснити переобладнання приміщень житлового будинку згідно з варіантом № 3 судової експертизи, заклавши дверний отвір між приміщеннями 3-2 та 3-3, улаштувати дверний отвір між приміщенням І та 3-3, та улаштувати перегородку між приміщеннями 3-2 та 3-3.
Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 компенсації за відступ від частки в праві власності на домоволодіння у розмірі              67 387,66 грн та 104 929,65 грн. У іншій частині позову відмовлено.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 24 вересня 2024 року прийнято відмову від позову ОСОБА_2 , як правонаступника ОСОБА_2 у справі № 127/5835/16-ц. Визнано нечинним рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 жовтня 2018 року. Закрито провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України.
Повернуто ОСОБА_2 з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги у розмірі 909,00 грн.
24 жовтня 2024 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку                 ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на ухвалу суду апеляційної інстанції, у якій просила її скасувати.
Ухвалою Верховного Суду від 11 листопада 2024 року касаційну скаргу          ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 24 вересня 2024 року залишено без руху та запропоновано усунути недоліки.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Відповідно до положень пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що призвело до помилкового ухвалення незаконного судового рішення про закриття провадження у справі. Зазначає, що апеляційний суд не залучив її до участі у розгляді справи, безпідставно поновив ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження та неправомірно визнав нечинним рішення суду першої інстанції на підставі заяви про відмову від позовних вимог позивача.
Касаційна скарга подана в строк, передбачений статтею 390 ЦПК України, та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема касаційна скарга містить підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження. 
У суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Керуючись статтями 389, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у цій справі.
Витребувати з Вінницького міського суду Вінницької області цивільну справу               № 127/5835/16-ц за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_3 . до ОСОБА_4 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , третя особа - Вінницька міська рада, про поділ (виділ) частки майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                              О. В. Білоконь
О. М. Осіян
Н. Ю. Сакара