ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/6912/24                                                               Суддя (судді) першої інстанції: Бородавкіна С.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  29 січня 2025 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого:          Бєлової Л.В.,
суддів:                    Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Керімова К.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Бобровицької міської ради Чернігівської області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Бобровицьке АТП-17449» до Бобровицької міської ради Чернігівської області, Виконавчого комітету Бобровицької міської ради Чернігівської області про визнання протиправними та скасування рішень, визнання незаконними дій,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року Приватне акціонерне товариство «Бобровицьке АТП-17449» звернулось до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Бобровицької міської ради від 04.04.2024 №133 «Про створення робочої групи контролю за виконанням умов Договорів про організацію перевезень пасажирів на міських та приміських автобусних маршрутах загального користування на підвідомчій території Бобровицької міської ради»;
- визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Бобровицької міської ради від 20.05.2024 №178 «Про дострокове розірвання договору на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на міському автобусному маршруті загального користування №1 «Цукровий завод-ринок-вокзал»;
- визнати протиправним та скасувати рішення Бобровицької міської ради, оформлене повідомленням від 01.05.2024 №03-14/1425 «Про дострокове розірвання Договору на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на автобусному маршруті загального користування від 06 лютого 2023 року, укладеного між Виконавчим комітетом Бобровицької міської ради Чернігівської області та Приватним акціонерним товариством «Бобровицьке АТП-17449».
Ухвалою суду Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.10.2024 закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Бобровицької міської ради, оформленого повідомленням від 01.05.2024 №03-14/1425 ''Про дострокове розірвання Договору на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на автобусному маршруті загального користування від 06 лютого 2023 року, укладеного між Виконавчим комітетом Бобровицької міської ради та Приватним акціонерним товариством «Бобровицьке АТП-17449».
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Виконавчого комітету Бобровицької міської ради Чернігівської області від 20.05.2024 №178 «Про дострокове розірвання договору на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на міському автобусному маршруті загального користування №1 «Цукрозавод - ринок - вокзал».
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено (про скасування рішення від 04.04.2024 №133).
Не погоджуючись з таким рішенням суду, Бобровицька міська рада Чернігівської області подала апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено рішення виконавчого комітету від 04.04.2024 № 133 та підстави його прийняття, а Акти перевірки, що на думку суду, складені нібито в довільній формі були затверджені цим рішенням виконавчого комітету.
Апелянт стверджує, що Бобровицька міська рада не здійснювала державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства на автомобільному транспорті, а здійснювала контроль виключно у межах виконання умов укладеного Договору та в межах своєї компетенції.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Бобровицької міської ради Чернігівської області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Бобровицьке АТП-17449» до Бобровицької міської ради Чернігівської області, Виконавчого комітету Бобровицької міської ради Чернігівської області       про визнання протиправними та скасування рішень, визнання незаконними дій.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції. 
У відзиві позивач зазначає, що право відповідача на здійснення планових та позапланових перевірок умовами Договору не передбачено. На думку позивача, право щодо здійснення контролю за виконанням умов таких договорів, яке надано Організатору, згідно з пунктом 56 Порядку № 1081, зокрема шляхом проведення перевірки, може бути ним реалізовано шляхом звернення до уповноваженого центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, тобто до Укртрансбезпеки. Отже, здійснюючи позапланові перевірки позивача, як перевізника на спірному маршруті, відповідач фактично наділив себе непритаманними для себе повноваженнями, які не передбачені умовами Договору та належать до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті.
Також позивач наголошує на тому, що відповідно до положень пп. 2 п. 55 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.12.2008 року № 1081 «Про затвердження порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів автомобільним транспортом» (далі - Порядок № 1081) розірвання договору відбувається виключно у разі встановлення повторного факту порушення умов договору на перевезення та обов`язковим надісланням попередження про недопущення порушення умов договору. Однак відповідачем не надіслано позивачеві ні попередження про недопущення порушень умов договору, ні витримано 30-денного терміну між надісланням такого попередження та розірванням договору.
У свою чергу, апелянт надав відповідь на відзив, у якій вказує, що перевізник допустив ряд порушень умов Договору і не заперечує цих фактів. І навіть після проведеного робочою групою контролю за виконанням умов Договору перевізник надалі продовжував здійснювати порушення.
Після надходження матеріалів справи до суду, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2024 року справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 29 січня 2025 року.
Представник відповідача (апелянта) у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, ухваливши нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Позивач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на скаргу та інших письмових пояснень, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ПрАТ «Бобровицьке АТП-17449» зареєстроване як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис.
06.02.2023 між позивачем (перевізник) та Виконкомом (замовник) укладено Договір на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на автобусному маршруті загального користування в режимі маршрутного таксі за маршрутом «Цукрозавод - ринок - вокзал», на період з 06.02.2023 по 05.02.2026 (а.с. 43-47).
Відповідно до матеріалів справи, з метою забезпечення належної організації перевезення пасажирів та здійснення контролю за виконанням перевізниками умов Договорів про організацію перевезень пасажирів на міських та приміських автобусних маршрутах загального користування, відповідно до пункту 56 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 №1081, Закону України «Про автомобільний транспорт», керуючись підпунктом 12 пункту «а» частини першої статті 30, статтею 40, частиною першою статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Виконкомом прийнято рішення від 04.04.2024 №133, яким створено робочу групу з контролю за виконанням умов Договорів про організацію перевезень пасажирів на міських та приміських автобусних маршрутах загального користування на підвідомчій території Бобровицької міської ради, затверджено Положення про робочу групу та форму Акта перевірки (а.с. 13-17).
Робочою групою здійснено перевірку виконання ПрАТ «Бобровицьке АТП-17449» умов Договору, за наслідками якої складено Акти від 18.04.2024, від 19.04.2024 та від 22.04.2024, у яких зазначено про порушення перевізником його умов, а саме:
недотримання перевізником розкладу руху (недотримання інтервалів руху);
відхилення від схеми маршруту (виїзд за межі міста Бобровиця в населений пункт - с. Травкине);
самостійне збільшення перевізником кількості транспортних засобів на маршруті (замість 1 автобуса працювало 3);
випуск на лінію без письмового погодження з замовником перевезень транспортних засобів, які не визначені конкурсним комітетом та договором (згідно з Договором даний маршрут повинні обслуговувати транспортні засоби БАЗ - А079.14 державний номер НОМЕР_1 , ПАЗ 32053-07 державний номер НОМЕР_2 , а фактично зафіксовано 3 автобуси: Богдан А-091 державний номер НОМЕР_3 , Рута 25ПЕ державний номер НОМЕР_4 та Богдан А-091 державний номер НОМЕР_5 , які 18.04.2024 здійснювали перевезення пасажирів на маршруті Цукрозавод - ринок - вокзал) (а.с. 18-19).
01.05.2024 Бобровицькою міською радою надіслано позивачу повідомлення №03-14/1425 про дострокове розірвання договору з 19.05.2024, у зв`язку з порушенням його умов (а.с. 19 зворот).
20.05.2024 Виконкомом прийнято рішення №178 «Про дострокове розірвання договору на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на міському автобусному маршруті загального користування №1 «Цукрозавод - ринок - вокзал»», пунктом 1 якого достроково, з 19.05.2024, розірвано договір від 06.02.2023 (а.с. 231 зворот).
Вважаючи рішення відповідачів від 04.04.2024 №133 та від 20.05.2024 №178 протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив частково та зазначив, що Акти перевірок не є належними доказами, які підтверджують факт порушення позивачем умов укладеного Договору на перевезення пасажирів, оскільки такі акти не відповідають формі складання акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, яка передбачена Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).
Також суд першої інстанції зазначив, що проведені відповідачем перевірки виконання умов договорів не передбачені Законом України «Про автомобільний транспорт», оскільки закон передбачає лише планові, позапланові та рейдові перевірки автомобільних перевізників, тобто такий вид перевірки як «перевірка виконання умов договорів» - відсутній.
Крім того, на думку суду першої інстанції, проведені відповідачем перевірки здійснені поза порядком, встановленим Законом України від 05.04.2007 №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон №877-V), тобто за відсутності особи, уповноваженої на участь у перевірці від перевізника.
Суд першої інстанції також встановив, що Бобровицькою міською радою порушені вимоги пп. 2 п. 55 Порядку №1081, адже позивачу надіслано повідомлення про дострокове розірвання договору без попереднього повідомлення про недопущення порушення умов договору.
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Бобровицької міської ради від 20.05.2024 №178.
Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Бобровицької міської ради від 04.04.2024 №133, то суд першої інстанції у задоволенні таких вимог відмовив, зазначивши, що це рішення не мало на меті розірвання Договору, а лише спрямоване на організацію контролю та забезпечення належного виконання перевізниками умов договорів, що є законною компетенцією органу місцевого самоврядування відповідно до частини 9 статті 6 Закону №2344-ІІІ, тому спірне рішення не порушує права та інтереси позивача.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з частиною першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України від 05.04.2001 за №2344-III "Про автомобільний транспорт" (далі - Закон №2344-III).
За змістом статті 1 Закону №2344-III автобусний маршрут загального користування - автобусний маршрут, на якому здійснюють регулярні пасажирські перевезення.
Статтею 3 Закону №2344-ІІІ визначено, що цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.
Відповідно до частини дев`ятої статті 6 Закону №2344-ІІІ органи місцевого самоврядування формують мережу міських автобусних маршрутів загального користування і здійснюють у межах своїх повноважень контроль за дотриманням законодавства у сфері автомобільного транспорту на відповідній території, запроваджують автоматизовану систему обліку оплати проїзду та встановлюють порядок її функціонування, а також види, форми носіїв, порядок обігу та реєстрації проїзних документів; визначають особу, уповноважену здійснювати справляння плати за транспортні послуги в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду.
У силу приписів абзацу другого частини першої статті 7 Закону №2344-ІІІ забезпечення організації пасажирських перевезень покладається: на міських, приміських і міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території однієї територіальної громади, - на виконавчий орган ради, що представляє інтереси відповідної територіальної громади.
Згідно з частиною першою статті 31 Закону №2344-III відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов`язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під`їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.
Статтею 34 Закону №2344-III регламентовані вимоги до автомобільного перевізника. Зокрема, автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.
Частиною першою статті 42 Закону №2344-III передбачено, що договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування міському, приміському та міжміському, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), укладається між органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами.
Частиною першою статті 43 Закону №2344-III встановлено, що визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах.
Згідно з частиною першою статті 44 Закону №2344-III організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Процедура підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування визначена Порядком проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 за №1081 (далі - Порядок №1081).
У силу пункту 4 Порядку №1081 організатором перевезень на автобусному маршруті загального користування є виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту - на маршруті, що проходить у межах населеного пункту (міський маршрут).
За змістом пункту 53 Порядку №1081 організатор перевезень на внутрішньообласних, внутрішньорайонних та міських автобусних маршрутах не пізніше десяти робочих днів з дня опублікування свого рішення на офіційному вебсайті укладає з переможцем конкурсу договір згідно з обов`язковими та додатковими (за наявності) умовами конкурсу та додатковими умовами обслуговування маршруту, наданими перевізником-претендентом. У договорі або дозволі визначаються умови перевезень на рейсі (рейсах) та/або маршруті (маршрутах) відповідно до визначеного об`єкта конкурсу. Договір або дозвіл може бути достроково розірвано (анульовано) організатором перевезень в частині відносин щодо обслуговування усього (усіх) маршруту (маршрутів) та/або виконання окремих рейсів з підстав, визначених законодавством.
Пунктом 56 Порядку № 1081 визначено, що контроль за виконанням умов договору (дозволу) здійснює організатор та інші органи виконавчої влади згідно з компетенцією, за наявності відповідного звернення або доручення організатора.
Згідно з підпунктом 2 пункту "б" статті 30 Закону України від 21.05.1997 за №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон №280/97-ВР) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження: здійснення відповідно до законодавства контролю за належною експлуатацією та організацією обслуговування населення підприємствами житлово-комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, транспорту, зв`язку, за технічним станом, використанням та утриманням інших об`єктів нерухомого майна усіх форм власності, за належними, безпечними і здоровими умовами праці на цих підприємствах і об`єктах; прийняття рішень про скасування даного ними дозволу на експлуатацію об`єктів у разі порушення нормативно-правових актів з охорони праці, екологічних, санітарних правил, інших вимог законодавства.
Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
У цій справі предметом спору є правомірність, зокрема, рішення Виконавчого комітету Бобровицької міської ради Чернігівської області від 20.05.2024 №178 «Про дострокове розірвання договору на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на міському автобусному маршруті загального користування №1 «Цукрозавод - ринок - вокзал».
Отже, спірні відносини між сторонами виникли на підставі Договору на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на автобусному маршруті загального користування в режимі маршрутного таксі за маршрутом «Цукрозавод - ринок - вокзал», на період з 06.02.2023 по 05.02.2026 (далі - Договір).
Відповідно до пункту 2.1.4. Договору у разі виявлення фактів порушення умов цього договору, чинного законодавства, що регулює пасажирські перевезення, Замовник зобов`язаний складати акти встановленої форми та вживати необхідних заходів до виправлення становища.
Відповідно пункту 2.2.2. Договору Замовник має право вимагати належного виконання Перевізником умов укладеного договору та негайного усунення допущених порушень з боку останнього.
Відповідно пункту 2.2.3. Договору Замовник має право здійснювати контроль за додержанням графіків руху, рівнем якості перевезення пасажирів та культури обслуговування, належною екіпіровкою рухомого складу (наявність необхідної кількості трафаретів встановленого зразка, витягу з Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, місць призначених для пасажирів з дітьми та інвалідів, запасних виходів тощо).
Відповідно пункту 2.2.5. Договору Замовник має право складати акти встановленого зразка при виявленні порушень та відповідно пункту 2.2.6. достроково розірвати договір з автомобільним Перевізником в разі порушення ним умов пункту 4.2. договору.
Згідно з розділом 2.3. Договору Перевізник зобов`язаний серед іншого забезпечувати перевезення пасажирів, не допускаючи передачу рейса (маршрута) для обслуговування іншими перевізниками, в т.ч. резервними автобусами на випадок виходу автобуса з ладу чи збільшення пасажиропотоку( пункт 2.3.1); не змінювати без погодження із Замовником кількість рухомого складу на маршруті, не вносити зміни в розклад руху, схему маршруту, режим роботи, зміну марок автотранспорту, визначених конкурсним комітетом та цим договором( пункт 2.3.5.); сприяти Замовнику у перевірці роботи автотранспорту на маршруті.
Відповідно пункту 4.2. Договору у разі невиконання Перевізником своїх зобов`язань по договору (в т.ч. при підвищенні тарифів на проїзд без погодження із Замовником, при інших порушеннях пунктів 145, 147, 149 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою КМУ №1184 від 26.09.2007 р. скоєння дорожньо - транспортної пригоди, за наявності вини Перевізника (водіїв транспортних засобів перевізника), що потягла за собою тяжкі тілесні ушкодження або смерть пасажира, та з інших підстав, передбачених законодавством, договір може бути достроково розірвано Замовником в односторонньому порядку. В цьому випадку Замовник письмово попереджає Перевізника про дату розірвання договору не пізніше, ніж за 15 днів. Договір вважається розірваним з дня, зазначеного в письмовому попередженні.
Аналіз наведених умов Договору дає підстави для висновку, що відповідач, як організатор перевезень, має право відповідно до умов зазначеного Договору проводити перевірки дотримання іншою стороною - перевізником умов договору.
У свою чергу, положеннями Договору не визначено, що контроль за виконанням договору здійснюється шляхом звернення Організатора до Державної служби України з безпеки на транспорті для здійснення заходів державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про автомобільний транспорт.
Тож, у спірних відносинах відповідач діє не в якості суб`єкта контролю відповідно до положень Закону №2344-III, а реалізує свої права як учасник (сторона) договору.
З огляду на викладене, колегія вважає правомірними дії Бобровицької міської ради щодо проведення перевірки виконання умов Договору про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування №1 «Цукрозавод - ринок - вокзал».
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 21.11.2018 у справі №826/13869/17.
Отже, висновок суду першої інстанції про те, що на спірні відносини поширюються вимоги Закону №2344-III та/або Закону України від 05.04.2007 за №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" в частині організації та проведення заходів державного нагляду (контролю), а саме: складання актів відповідно до Порядку № 1567, проведення планових, позапланових та рейдових перевірок, у тому числі, за участі уповноваженої особи перевізника, є необґрунтованим. 
Разом з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Бобровицькою міською радою порушені вимоги пп. 2 п. 55 Порядку №1081, оскільки позивачу надіслано повідомлення про дострокове розірвання договору без попереднього повідомлення про недопущення порушення умов договору.
Так, порядок дострокового розірвання договору з автомобільним перевізником врегульовано пп. 2 п. 55 Порядку № 1081, відповідно до якого організатор зобов`язаний забезпечити дострокове розірвання договору або анулювання дозволу з автомобільним перевізником у разі наявності фактів порушення ним умов договору або дозволу у частині незабезпечення регулярності перевезень з вини перевізника (менш як 90 відсотків за місяць), використання автобусів, що не відповідають зазначеним умовам за пасажиромісткістю, класом, технічними та екологічними показниками, відправлення автобусів з місць, що не передбачені розкладом руху. Розірвання договору або анулювання дозволу здійснюється не раніше ніж через 30 календарних днів після надісланого організатором попередження такому перевізникові про недопущення порушення умов договору (дозволу) та встановлення повторного факту такого порушення (попередження не застосовується у разі настання транспортної події з вини водія автобуса з потерпілими та/або загиблими, яка спричинена діяльністю перевізника).
Отже, у силу наведених вимог, розірванню договору в односторонньому порядку у випадках, встановлених підпунктом 2 пункту 55 Порядку №1081, передує надіслання перевізнику в обов`язковому порядку попередження про недопущення порушення умов договору. Розірвання договору здійснюється не раніше ніж через 30 календарних днів після надісланого організатором попередження. 
У цьому випадку, позивач, в обґрунтування позову, посилається на ту обставину, що відповідач не надіслав йому попередження про недопущення умов договору, чим порушив процедуру дострокового розірвання договору.
Натомість, відповідач вважає, що не повинен був надсилати таке попередження, оскільки договором передбачено односторонній порядок розірвання з наступним повідомлення перевізника про таке розірвання.
У свою чергу, порядок зміни та розірвання господарських договорів врегульовано статтею 188 Господарського кодексу України.
Частиною 1 статті 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.
Згідно з частиною 2 вказаної статті сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.
Відповідно до частини 3 ст. 188 Господарського кодексу України сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.
Згідно з частиною 4 ст. 188 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.
За змістом вказаних приписів договір може бути розірваний у односторонньому порядку шляхом направлення повідомлення про таке розірвання, за згодою сторін або за судовим рішенням.
Як правильно встановлено судом першої інстанції, Договором на перевезення пасажирів автомобільним транспортом від 06.02.2023 передбачені порушення, за наявності яких Договір може бути розірваний в односторонньому порядку, тобто за відсутності згоди перевізника та без звернення до суду з позовом.
Проте, підпунктом 2 пункту 55 Порядку №1081 визначена умова, за наявності якої у організатора конкурсу виникає право на дострокове розірвання договору перевезення, а саме:  направлення попередження перевізнику про недопущення порушення умов договору або дозволу та його невиконання перевізником.
Тобто, надіслання перевізнику попередження про необхідність усунення порушень договору перевезення не залежить від того, який порядок розірвання договору передбачений договором перевезення.
Отже, у цьому випадку, право на дострокове розірвання договору, в односторонньому порядку, виникає у Бобровицької міської ради лише у разі виконання вимог підпункту 2 пункту 55 Порядку №1081, тобто після попередження перевізника - ПрАТ «Бобровицьке АТП-17449» про недопущення встановлених порушень та у разі, коли останній такі порушення не усунув.
Крім того, Пунктом 2.1.4. Договору визначено одним із обов`язків Замовника у разі виявлення фактів порушення умов цього договору, чинного законодавства, що регулює пасажирські перевезення, складати акти встановленої форми, та вживати необхідні заходи до виправлення становища.
Як встановлено судом апеляційної інстанції та не спростовано апелянтом, зазначене попередження про необхідність усунення порушень договору перевезення Бобровицькою міською радою не направлялось перевізнику - ПрАТ «Бобровицьке АТП-17449».
У контексті наведених обставин, суд враховує практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) у контексті дотримання принципу належного урядування. Зокрема, у рішенні у справі Рисовський проти України ЄСПЛ вказав на те, що принцип належного урядування, зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків (заява № 29979/04, пункт 70).
Відповідно до роз`яснення Конституційного Суду України, наданого в рішенні від 22.09.2005 №5-рп/2005, до обмеження прав належить звуження їх змісту й обсягу, про те сутність змісту основного права не може бути порушена.
Правова процедура ( fair procedure - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Правова процедура встановлює чітку послідовність дій проведення такої перевірки із зазначенням способів та методів її здійснення, підстав, порядку, форми та строків такої діяльності.
Правова процедура встановлює межі вчинення повноважень органом публічної влади і, в разі її неналежного дотримання, дає підстави для оскарження таких дій особою, чиї інтереси вона зачіпає, до суду.
Встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.
Ця правова процедура спрямована на забезпечення загального принципу юридичної визначеності, складовою якої є принцип легітимних очікувань як один з елементів принципу верховенства права.
Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25 липня 2019 року у справі № 826/13000/18, від 8 липня 2021 року у справі № 160/674/19.
Оскільки відповідачами не вживались заходи до виправлення становища, як того передбачають положення Порядку № 1081, а також Договору, то така обставина виключає право апелянта приймати рішення про розірвання Договору у односторонньому порядку.
Отже, відповідачем порушено підпункт пункту 55 Порядку №1081, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Бобровицької міської ради від 20.05.2024 №178 «Про дострокове розірвання договору на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на міському автобусному маршруті загального користування №1 «Цукрозавод - ринок - вокзал».
При цьому, суд першої інстанції у мотивувальній частині судового рішення дійшов помилкового висновку про, те що на спірні відносини поширюються вимоги Закону №2344-III та/або Закону України від 05.04.2007 за №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" в частині організації та проведення заходів державного нагляду (контролю), у зв`язку з чим скасував спірне рішення відповідача від 20.05.2024 №178. Тому, рішення суду першої інстанції у мотивувальній частині підлягає зміні, у решті - залишенню без змін. 
За встановлених обставин, доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження.
Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Бобровицької міської ради від 04.04.2024 №133 не оскаржується, тому колегія суддів в силу положень ч. 1 ст. 308 КАС України не перевіряє його законність та обґрунтованість в цій частині.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до пункту 2 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з частиною першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини другої статті 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Згідно з частиною четвертою ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, водночас вважає необхідним змінити вказане судове рішення у мотивувальній частині, зазначивши, що підставами для часткового задоволення позовних вимог є доводи, викладені у цій постанові апеляційного адміністративного суду. У решті рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін. 
Керуючись ст.    243,    315,    317,    322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд
П О С Т АН О В И В:
Апеляційну скаргу Бобровицької міської ради Чернігівської області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року - задовольнити частково.
Змінити мотивувальну частину рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року, зазначивши, що підставами для часткового задоволення позовних вимог є доводи, викладені у цій постанові Шостого апеляційного адміністративного суду.
У решті рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 03 лютого 2025 року.

Головуючий суддя                                                                      Л.В. Бєлова

Судді                                                                                          В.О. Аліменко,
                                                                                                    
                                                                                                    Н.В. Безименна