УХВАЛА
16 січня 2025 року
м. Київ
 
справа № 752/1524/22
провадження № 61-445ск25
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Науменко Юлія Володимирівна, на рішення Голосіївськго районного суду м. Києва від 02 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Довговільського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Володимирецької селищної ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання незаконною та такою, що дискримінує за ознакою віку, відмову в продовженні трудового договору, зобов`язання укласти трудовий договір, стягнення заробітної плати та моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Довговільського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Володимирецької районної ради Рівненської області, в якому просили:
-                     визнати незаконною та такою, що дискримінує ОСОБА_1 за ознакою віку, відмову ОСОБА_1 в продовженні трудового контракту, незаконним наказ про звільнення № 46-к від 09 червня 2021 року та зобов`язати Довговільський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Володимирецької районної ради Рівненської області укласти строковий трудовий контракт з ОСОБА_1 в період з 26 серпня 2021 року по 07 лютого 2023 року, 
а з 07 лютого 2023 року укласти безстроковий трудовий контракт;
-                     визнати незаконною та такою, що дискримінує ОСОБА_2 за ознакою віку, відмову ОСОБА_2 в продовженні трудового контракту, незаконним наказ про звільнення № 42-к від 09 червня 2021 року та зобов`язати Довговільський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Володимирецької районної ради Рівненської області укласти строковий трудовий контракт з ОСОБА_2 в період з 26 серпня 2021 року по 07 лютого 2023 року, а з 07 лютого 2023 року укласти безстроковий трудовий контракт.
стягнути з Довговільського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Володимирецької районної ради Рівненської області на користь:
-                      ОСОБА_1 - 251 455, 50 грн. оплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 26 серпня 2021 року по 28 лютого 
2023 року;
-                      ОСОБА_2 - 229 194, 00 грн. оплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 26 серпня 2021 року по 28 лютого 
2023 року;
-                      ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди в розмірі по 10 000, 00 грн.
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва 02 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду 
від 07 листопада 2024 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.
10 січня 2025 року через підсистему Електронний Суд представник 
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Науменко Ю. В. подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 02 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 07 листопада 2024 року, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального права та недотримання норм процесуального права просила скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розміру. 
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на час подачі позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений законом станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено, що з 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 481,00  грн.
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час подання позову) за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент звернення з позовом) становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір»).
Частиною сьомою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.
У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в межах оспорюваної суми.
При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина третя статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
При цьому, суд звертає увагу заявників на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачами.
Таким чином, заявникам необхідно сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру (визнання незаконною відмову в продовженні трудового контракту та зобов`язання укласти трудовий контракт) та вимоги майнового характеру (стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди).
З урахуванням зазначеного вище, заявнику ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 5 771, 12 грн (2 481 х 0,4 х 200% х 0,8) + (261 455, 50 х 1% х 200% х 0,8), заявнику ОСОБА_2 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 5 414, 94 грн (2 481 х 0,4 х 200% х 0,8) + (239 194 х 1% х 200% х 0,8) або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати. 
Безпосередньо в касаційній скарзі викладено клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке мотивовано тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу заявника ОСОБА_1 . Крім того, зазначили, що заявник ОСОБА_2 тривалий час перебувала на лікарняному і потребує довготривалого лікування. Посилаючись на складний матеріальний стан заявники просили суд звільнити їх від сплати судового збору.
За правилами статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням звільнити від сплати судового збору, якщо: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
На підтвердження майнового стану заявник ОСОБА_1 надала суду довідку Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області від 23 грудня 2024 року № 8781 1177 6874 2938 про доходи за період з січня 2024 року по грудень 2024 року. 
Водночас заявником ОСОБА_2 не надано жодних документів на підтвердження свого майнового стану, окрім медичної документації про стан здоров`я.
Однак вказані документи самі по собі не підтверджують наявність обставин передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір» та не свідчать про відсутність інших джерел доходів, зокрема, одержання доходів від майна, наявність самого майна, що зумовлює обов`язок власника у його утримані, відкриття банківських рахунків (депозитних), тощо. 
За наведених обставин Верховний Суд не вбачає підстав для звільнення заявників від сплати судового збору, тому відмовляє у задоволенні клопотання.
Таким чином, для встановлення розміру доходів за попередній календарний рік заявники мають можливість надати відомості (довідку) із Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми нарахованих та/або отриманих доходів  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за 2024 рік, яку можливо отримати, зокрема і онлайн через веб-портал «Дія» https://diia.gov.ua/services/dovidka-pro-dohodi.
Питання про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, зменшення його розміру або відстрочення сплати буде вирішено судом після надання документів про розмір доходу заявників за попередній (2024) рік.
Судовий збір має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; символ звітності банку - 207.
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». 
Отже недоліки касаційної скарги необхідно усунути шляхом надання суду документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому судом  розмірі або документів, що підтверджують підстави для відстрочення або звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, зокрема документів про розмір доходу заявників за повний попередній (2024) рік.
Крім того, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до Відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Касаційна скарга подана в електронній формі, проте доказів надсилання листом з описом вкладення касаційної скарги  ОСОБА_3 заявником не надано, як не надано і відомостей про доставку їй документів до електронного кабінету в підсистемі Електронний Суд чи вручення особисто під підпис.
Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом надання суду доказів надсилання листом з описом вкладення  ОСОБА_3 касаційної скарги з додатками або доказів доставки їй касаційної скарги з додатками до зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі Електронний суд.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Науменко Юлія Володимирівна, на рішення Голосіївськго районного суду м. Києва від 02 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року у справі № 752/1524/22 залишити без руху. 
Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.  
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.  
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                            О. М. Осіян