ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ
АПЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2024 року                                                                                  
м. Чернівці
cправа № 727/13509/23
провадження № 22-ц/822/753/24
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Половінкіної Н. Ю. 
суддів Височанської Н.К., Одинака О.О.
секретаря Бугай В.М.
за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» Кеню Дениса Васильовича
учасники справи:
позивач ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн», Товариство з обмеженою відповідальністю «Нерухомість-Закон та Порядок»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Дар`я Володимирівна 
апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн», в інтересах якого діє адвокат Кеню Денис Васильович, на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 червня 2024 року, головуючий у першій інстанції Літвінова О.Г.
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у грудні 2023 року звернулися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерухомість-Закон та Порядок", з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьової Д.В. про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування нерухомого майна.
Зазначали, що між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір від 18 липня 2006 року № ZZZ497312, за яким банк надав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 14000 Євро на споживчі цілі.
Забезпечено виконання зобов`язання договором між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 іпотеки від 18 липня 2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Лірниченко Н.М., зареєстрованого за номером 2933, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 .
Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 28 жовтня 2009 року у справі № 2-3296/09 стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» заборгованість за кредитним договором від 18 липня 2006 року № ZZZ497312 в сумі 129544 грн 57 коп.
Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір №GL48N718070_I_6 від 30 липня 2020 року про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В., зареєстрований в реєстрі за №1456.
Після чого Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» укладено договір про відступлення прав вимог за лотом №GL48N718070 від 31 серпня 2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О., зареєстрований в реєстрі за №3239.
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 22 липня 2021 року у справі №2-3296/09 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» про заміну сторони виконавчого провадження залишено без задоволення.

Також ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 07 жовтня 2021 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовлено.
Чернівецький апеляційний суд у постанові від 12 січня 2022 року у справі№2-3296/09 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання встановлено, що на момент укладення Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» договору №GL48N718070_I_6 від 30 липня 2020 року про відступлення прав вимоги, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» договору про відступлення прав вимог за лотом №GL48N718070 від 31 серпня 2020 року відсутня дійсна вимога, яка могла бути передана новому кредитору. 
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13 жовтня 2023 року №350269556 здійснено реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Нерухомість-Закон та Порядок»  на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В. 29 жовтня 2021 року за реєстровим номером 2752, відповідно до рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьової Д.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29 жовтня 2021 року за індексним номером 61253352.
Вважали, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» не набуто прав кредитора  за договором між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та ОСОБА_2 кредиту від 18 липня 2006 року № ZZZ497312.
Тому Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» не могло набути прав іпотекодержателі за договором між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 іпотеки від 18 липня 2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Лірниченко Н.М., зареєстрованого за номером 2933, безпідставно звернуло стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку.
Також Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» не здійснено реєстрації своїх прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Вказували, що не отримували від іпотекодержателя вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та умов іпотечного договору відповідно до вимог ст.35 Закону України «Про іпотеку», повідомлення про намір укласти договір купівлі-продажу.
Посилалися на порушення договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В. 29 жовтня 2021 року за реєстровим номером 2752, публічного порядку, вчинення іпотекодержателем Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» на підставі  неіснуючої грошової вимоги, із перевищенням повноважень, встановлених законом та договором між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 іпотеки від 18 липня 2006 року.
Просили визнати недійсним договір купівлі-продажу номер 2752 укладений 29 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В., за яким Товариство з обмеженою відповдальністю "Нерухомість-закон та Порядок" набуло право власності на квартиру номер АДРЕСА_1 загальною площею 32,8 кв.м. 
Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерухомість-закон та Порядок" на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 32,8 кв.м.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 червня 2024 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено.
Визнано недійсним договір купівлі-продажу номер 2752 укладений 29 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Киїівськго міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В., за яким Товариство з обмеженою відповідальністю "Нерухомість - Закон та Порядок" набуло право власності на квартиру номер АДРЕСА_1 загальною площею 32,8 кв.м.
Витребувано у Товариства з обмеженою відповдальністю "Нерухомість-закон та Порядок" на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 32,8 кв.м.
Скасовано заборону на вчинення дій, пов`язаних з відчуженням, передання в заставу (іпотеку), накладену ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21 грудня 2023 року на квартиру АДРЕСА_1 .
Вирішено питання з розподілу судових витрат.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ», в інтересах якого діє адвокат Кеню Д.В., в апеляційній скарзі просить рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 червня 2024 року  скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у позові ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ», Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерухомість-Закон та Порядок" з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьової Д.В. про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування нерухомого майна відмовити.
Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги
Зазначає, що висновки суду першої інстанції про не отримання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вимоги відповідно до приписів статті 35 Закоку України «Про іпотеку» є хибними.
Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» направлялось 06 листопада 2020 року ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на адресу квартира АДРЕСА_1 повідомлення про відступлення права вимоги та вимогу про усунення порушення, які повернулися у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення.

Також Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» направлялось 28 квітня 2021 року ОСОБА_2 на адреси квартира АДРЕСА_2 повідомлення про відступлення права вимоги та вимогу про усунення порушення, які повернулися у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення.

Крім того Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» направлялось 29 квітня 2021 року ОСОБА_2 на адреси квартира АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на адресу квартира АДРЕСА_1 повідомлення про відступлення права вимоги та вимогу про усунення порушення, які повернулися у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення.

Отже, Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ»  дотримано процедуру повідомлення про вимогу усунути порушення, а  ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ухилилися від отримання повідомлення.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про іпотеку» невиконання умови щодо повідомлення іпотекодавця про конкретний спосіб задоволення вимог іпотекодержателя шляхом укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки не є підставою для визнання такого договору недійсним, однак може бути підставою для відшкодування іпотекодавцю завданих збитків.
Посилається на те, що пунктом 5 договору між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нерухомість-Закон та Порядок» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В. 29 жовтня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 2751, встановлено, що згідно висновку про вартість об`єкту незалежної оцінки, ідентифікатор доступу за базою Фонду державного майна України БЛФРЖУ657928, складеної 08 жовтня 2021 року суб`єктом оціночної діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю «АПРЕЙСЕР ЕЛІТ» оцінювач ОСОБА_5 , вартість об`єкту нерухомості майна, розташованого за адресою квартира АДРЕСА_1 складає 135000 грн.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ»  позбавлено можливості надати висновок про вартість об`єкту незалежної оцінки, складений 08 жовтня 2021 року суб`єктом оціночної діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю «АПРЕЙСЕР ЕЛІТ» оцінювач ОСОБА_5 , про вартість нерухомого майна, розташованого за адресою квартира АДРЕСА_1 , оскільки він був наданий приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В. при вчиненні правочину.
ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 не доведено, що висновок про оцінку майна було складено з порушенням чинного законодавства, ціна, за якою відбувся продаж є заниженою порівняно з ринковою.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У відзиві ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах яких діє адвокат Ілащук І.М., просять апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» залишити без задоволення.
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ», Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерухомість - Закон та Порядок" з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьової Д.В. про визнання договору недійсним та витребування нерухомого майна дійшов висновку про наявність підстав для захисту прав ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у обраний ними спосіб.
На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» не набуло право звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку за відсутності належного надсилання іпотекодержателем вимоги про усунення порушення основного зобов`язання відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку».
Водночас судом першої інстанції встановлено не проведення Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» оцінки майна, відсутність доказів продажу предмета іпотеки за ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, не надсилання іпотекодавцю звіту про розподіл коштів від продажу предмета іпотеки.
Разом з тим суд першої інстанції вважав безпідставними доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерухомість - Закон та Порядок", що останнє є добросовісним набувачем, не вбачається невідповідності заходу втручання держави в право Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерухомість - Закон та Порядок" на мирне володіння майном.
Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення наведеним нормам не відповідає в частині.
Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір від 18 липня 2006 року № ZZZ497312, за яким банк надав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 14000 Євро на споживчі цілі.
Забезпечено виконання зобов`язання договором між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 іпотеки від 18 липня 2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Лірниченко Н.М., зареєстрованого за номером 2933, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 .
Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 28 жовтня 2009 року у справі № 2-3296/09 стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» заборгованість за кредитним договором від 18 липня 2006 року № ZZZ497312 в сумі 129544 грн 57 коп.
Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір №GL48N718070_I_6 від 30 липня 2020 року про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В., зареєстрований в реєстрі за №1456.
Після чого Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» укладено договір про відступлення прав вимог за лотом №GL48N718070 від 31 серпня 2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О., зареєстрований в реєстрі за №3239.
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 22 липня 2021 року у справі №2-3296/09 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» про заміну сторони виконавчого провадження залишено без задоволення.

Також ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 07 жовтня 2021 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовлено.
Чернівецький апеляційний суд у постанові від 12 січня 2022 року у справі№2-3296/09 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання встановлено, що на момент укладення Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» договору №GL48N718070_I_6 від 30 липня 2020 року про відступлення прав вимоги, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» договору про відступлення прав вимог за лотом №GL48N718070 від 31 серпня 2020 року відсутня дійсна вимога, яка могла бути передана новому кредитору. 
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13 жовтня 2023 року №350269556 здійснено реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Нерухомість-Закон та Порядок»  на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В. 29 жовтня 2021 року за реєстровим номером 2752, відповідно до рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьової Д.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29 жовтня 2021 року за індексним номером 61253352.
Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» та Товариством з обмеженою відповдальністю "Нерухомість-закон та Порядок" купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В. 29 жовтня 2021 року за реєстровим номером 2752.
До матеріалів справи додано вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» про усунення порушень ОСОБА_2  від 29 жовтня 2020 року, вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» про усунення порушень ОСОБА_4  від 29 жовтня 2020 року, вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» про усунення порушень ОСОБА_3 від 29 жовтня 2020 року, які містять повідомлення про відступлення права вимоги, розмір заборгованості за кредитом в сумі 7940, 63 євро, відсотками в сумі 7407,37 євро, комісією в сумі 2825,45 євро та вимогу протягом 30 днів з моменту отримання даної вимоги погасити заборгованість із посиланням на право звернути стягнення на предмет іпотеки.

Також до матеріалів справи додано вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» про усунення порушень ОСОБА_2  від 20 квітня 2021 року, вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» про усунення порушень ОСОБА_4  від 20 квітня 2021 року, вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» про усунення порушень ОСОБА_3 від 20 квітня 2021 року, які містять повідомлення про відступлення права вимоги, розмір заборгованості за кредитом в сумі 7940, 63 євро, відсотками в сумі 7407,37 євро, комісією в сумі 2825,45 євро та вимогу протягом 30 днів з моменту отримання даної вимоги погасити заборгованість із посиланням на право звернути стягнення на предмет іпотеки.

На підставі списку згрупованих відправлень замовника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕТТЕР ПАК» (додатку 2 до Порядку пересилання відправлень «Укрпошта Стандарт») від 06 листопада 2020 року №ЛІІ-00011071 міститься відправлення ОСОБА_2 за адресою квартира АДРЕСА_1 , оголошена цінність 1 грн.

Згідно із списком згрупованих відправлень замовника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕТТЕР ПАК» (додатку 2 до Порядку пересилання відправлень «Укрпошта Стандарт») від 06 листопада 2020 року №ЛІІ-00011072 міститься відправлення ОСОБА_3 за адресою квартира АДРЕСА_1 , відправлення ОСОБА_4 за адресою квартира АДРЕСА_1 , оголошена цінність 1 грн.

Відповідно до списку згрупованих відправлень замовника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕТТЕР ПАК» (додатку 2 до Порядку пересилання відправлень «Укрпошта Стандарт») від 28 квітня 2021 року №ЛІІ-00012902 міститься відправлення ОСОБА_2 за адресою квартира АДРЕСА_1 , відправлення ОСОБА_2 за адресою квартира АДРЕСА_3 , оголошена цінність 1 грн.

Також за списком згрупованих відправлень замовника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕТТЕР ПАК» (додатку 2 до Порядку пересилання відправлень «Укрпошта Стандарт») від 29 квітня 2021 року №ЛІІ-00012924 міститься відправлення ОСОБА_2 за адресою квартира АДРЕСА_1 , відправлення ОСОБА_2 за адресою квартира АДРЕСА_3 , відправлення ОСОБА_3 за адресою квартира АДРЕСА_1 , відправлення ОСОБА_4 за адресою квартира АДРЕСА_1 , оголошена цінність 1 грн.

За змістом опису вкладення на ім`я ОСОБА_2 від 6 листопада 2020 року, опису вкладення на ім`я ОСОБА_4 від 6 листопада 2020 року, опису вкладення на ім`я ОСОБА_3 від 6 листопада 2020 рок кожне складається з вимоги про усунення порушень, повідомлення про відступлення прав вимоги, повідомлення про відступлення прав за договором іпотеки загальною кількістю 3 предмети, оголошена цінність 100 грн.

Згідно із описом вкладення на ім`я ОСОБА_2 від 28 квітня 2021 року, описом вкладення на ім`я ОСОБА_2 від 28 квітня 2021 року кожне складається з вимоги про усунення порушень, повідомлення про відступлення прав вимоги, повідомлення про відступлення прав за договором іпотеки загальною кількістю 3 предмети, оголошена цінність 100 грн.

Також опис вкладення на ім`я ОСОБА_2 від 29 квітня 2021 року, опис вкладення на ім`я ОСОБА_2 від 29 квітня 2021 року, опис вкладення на ім`я ОСОБА_4 від 29 квітня 2021 року, опис вкладення на ім`я ОСОБА_3 від 29 квітня 2021 рок кожен складається з вимоги про усунення порушень, повідомлення про відступлення прав вимоги, повідомлення про відступлення прав за договором іпотеки загальною кількістю 3 предмети, оголошена цінність 100 грн.

Крім того, у матеріалах справи знаходиться копія конверту відправника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» на ім`я ОСОБА_2 за адресою квартира АДРЕСА_1 із довідкою про причини повернення за закінченням терміну зберігання, яка містить відтиск печатки відділення Акціонерного товариства «Укрпошта» із зазначенням дати 14 травня 2020 року.
Також копія конверту відправника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» на ім`я ОСОБА_2 за адресою квартира АДРЕСА_3 містить довідку про причини повернення за закінченням терміну зберігання із відтиском печатки відділення Акціонерного товариства «Укрпошта» із зазначенням дати 14 травня 2020 року.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права 

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до вимог частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження№ 61-3438сво21) зазначено, що предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. 
Предметом позову  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 , тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої останні просили ухвалити судове рішення, є визнання недійсним договору між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нерухомість-закон та Порядок" купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В. 29 жовтня 2021 року за реєстровим номером 2752; витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерухомість-закон та Порядок" на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 32,8 кв.м.
Підставою позову, тобто обставинами, якими ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 обґрунтовувалися позовні вимоги, зазначалися не набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» прав іпотекодержателя за договором між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 іпотеки від 18 липня 2006 року не здійснення реєстрації своїх прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; не отримання від іпотекодержателя вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та умов іпотечного договору відповідно до вимог ст.35 Закону України «Про іпотеку», повідомлення про намір укласти договір купівлі-продажу;  порушення договором купівлі-продажу публічного порядку, вчинення іпотекодержателем Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» на підставі  неіснуючої грошової вимоги, із перевищенням повноважень, встановлених законом та договором між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 іпотеки від 18 липня 2006 року.
Отже, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 пов`язувалось порушення права власності на квартиру АДРЕСА_1 з укладенням Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» від свого імені договору купівлі-продажу іпотечного майна із третьою особою, заперечуючи право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.
Так, у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Натомість, рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 червня 2024 року  не містить висновків суду щодо набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» прав іпотекодержателя за договором між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 іпотеки від 18 липня 2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Лірниченко Н.М., зареєстрованого за номером 2933, наявності підстав для задоволення позову  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нерухомість-Закон та Порядок» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Дар`єю Володимирівною 29 жовтня 2021 року за реєстровим номером 2752, недійсним.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4  про визнання договору недійсним та витребування нерухомого майна, суд першої інстанції послався на відсутність належного надсилання іпотекодержателем вимоги про усунення порушення основного зобов`язання відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку».
З огляду на наведене суд першої інстанції вважав, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» набуто право іпотекодержателя за договором між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 іпотеки від 18 липня 2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Лірниченко Н.М., зареєстрованим за номером 2933.
Встановлено, що між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір від 18 липня 2006 року № ZZZ497312, за яким банк надав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 14000 Євро на споживчі цілі.
Забезпечено виконання зобов`язання договором між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 іпотеки від 18 липня 2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Лірниченко Н.М., зареєстрованого за номером 2933, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 .
Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. 
Поняття іпотеки деталізує абзац третій статті 1 Закону України «Про іпотеку», який визначає, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання та є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). 

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 

Таким чином відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. 

Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). 

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України) (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 листопада 2018 року в справі № 243/11704/15-ц (провадження № 61-43067св18)).
Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір №GL48N718070_I_6 від 30 липня 2020 року про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В., зареєстрований в реєстрі за №1456.
На підставі пункту 1 договору за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, іпотекодавців, заставодавців та поручителів, зазначених у додатках №1-4 до цього договору. 
Відповідно до витягу з додатку №1 до договору про відступлення (купівля-продаж) права вимоги від 30 липня 2020 року №GL48N718070_I_6 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 за договором між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 іпотеки від 18 липня 2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Лірниченко Н.М., зареєстрованого за номером 2933.
Після чого Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» укладено договір про відступлення прав вимог за лотом №GL48N718070 від 31 серпня 2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О., зареєстрований в реєстрі за №3239.
На підставі пункту 2.1 договору за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до позичальників, заставодавців (іпотекодавців), поручителів, гарантів, зазначених у додатку №1 до цього договору. 
Відповідно до витягу з додатку №1 до договору про відступлення права вимоги вимог за лотом №GL48N718070 від 31 серпня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» набуло право вимоги до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 за договором між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 іпотеки від 18 липня 2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Лірниченко Н.М., зареєстрованого за номером 2933.
Отже, у справі, яка переглядається, внаслідок послідовного укладення договорів права вимоги за договором між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 іпотеки від 18 липня 2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Лірниченко Н.М., зареєстрованого за номером 2933 перейшло від первісного кредитора Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» у обсязі прав, визначених договором.
Не заслуговують на увагу посилання  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на те, що постановою Чернівецького апеляційного суду від 22 липня 2021 року у справі №2-3296/09 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» про заміну сторони виконавчого провадження залишено без задоволення, ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 07 жовтня 2021 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовлено.
Так, наведені судові рішення стосуються процесуального правонаступництва, не позбавляють Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку.
За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги (частина перша статті 6 Закону «Про іпотеку»).
Згідно із частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. 
Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
У пунктах 58, 59 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц (провадження № 14-112цс19) зазначено, що закон визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина третя статті 33 Закону): судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, є (частина третя статті 36 Закону): 1) передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону; 2) право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону.
Сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки (частина перша статті 36 Закону України «Про іпотеку»).
Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку». Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина друга статті 36 цього Закону), а саме на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса.
Згідно із частиною третьою зазначеної статті договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати такі способи задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору іпотеки : передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього ж Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього ж Закону.
Пунктом 3.3.5 договору між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 іпотеки від 18 липня 2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Лірниченко Н.М., зареєстрованого за номером 2933 встановлено, що іпотекодержатель має звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку виконання зобов`язання (або тієї чи іншої його частини) воно не буде виконане.

Пунктом 4.4 договору передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язання в тій чи іншій його частині, іпотекодержатель має право реалізувати своє право іпотеки та звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим договором. 

На підставі пункту 5.1 договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадках неналежного виконання зобов`язання в цілому або в тій чи інший його частині, порушення іпотекодавцями будь-яких зобов`язань за цим договором, гарантій та запевнень, наданих іпотекодержателю за цим договором.

Згідно пункту 5.3 договору звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, домовленості сторін на передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст.37 Закону України «Про іпотеку»; права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку».
Пунктом 5.4 договору передбачено, що іпотекодержатель має право на свій розсуд вибрати умови та порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених пунктом 5.3 цього договору.
Аналіз вищевказаного пункту 5.3 договору свідчить про те, що сторони договору у цьому пункті обумовили, що звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається на підставі домовленості сторін про передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, передбаченому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», тобто закріпили іпотечне застереження про можливість набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки.
Отже, зазначений вище пункт договору іпотеки містить відповідне застереження, яке прирівнюється до договору, згідно з яким іпотекодавець засвідчує, що він надає згоду на набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержателем за власним одноосібним письмовим рішенням.
Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 18 вересня 2023 року у справі №363/2337/19 (провадження №61-6787 сво 21) вважала за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених  у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 листопада 2021 року у справі № 303/1775/19 (провадження № 61-5688 св 20), із зазначенням висновку про те, що тлумачення пункту договору іпотеки, в якому сторони обумовили, що звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається на підставі домовленості сторін про передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, передбаченому статтею 37 Закону України «Про іпотеку», необхідно розуміти як іпотечне застереження, яке не потребує укладення сторонами окремого договору про застосування вказаного позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки.
Судом першої інстанцій встановлено, що сторони досягли домовленості про позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу іпотекодержателем від власного імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку».
Відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про іпотеку» якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.
Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна (частини п`ята-шоста статті 38 Закону України «Про іпотеку»).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 вересня 2020 року у справі № 757/13243/17 (провадження № 14-711цс19) зазначила, що згідно із частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку (частина друга статті 35 зазначеного Закону).
Отже, за змістом частини першої статті 33 та частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» реалізації права іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки передує реалізація ним права вимагати дострокового виконання основного зобов`язання. І лише якщо останнє не виконане чи неналежно виконане, іпотекодержатель, якщо інше не передбачено законом, може звертати стягнення на предмет іпотеки. Недотримання цих правил є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає іпотекодержателю звернутися з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання відповідно до частини другої статті 35 Закону України «Про іпотеку».
Вимоги частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» не перешкоджають іпотекодержателю здійснювати права, визначені цим Законом та/або іпотечним договором, без попереднього повідомлення іпотекодавця тільки тоді, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки (частина третя зазначеної статті).
Умови договору іпотеки та вимоги частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» пов`язують можливість задоволення вимог кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки з дотриманням іпотекодержателем процедури належного надсилання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, вимоги про усунення порушення основного зобов`язання.
Належним слід вважати надсилання вимоги з дотриманням встановленого договором порядку на адресу отримувача, яка вказана в договорі або додатково повідомлена відповідно до умов договору. Якщо такий порядок договором не визначений, відповідно до звичаїв ділового обороту належне направлення вимоги може здійснюватися засобами поштового зв`язку чи кур`єрської служби, які дозволяють встановити зміст відправлення та підтвердити його вручення, наприклад, цінним листом з описом вкладеного відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270.
Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що належним дотриманням іпотекодержателем процедури повідомлення іпотекодавця та боржника, якщо він є відмінним від іпотекодавця, про вимогу стосовно усунення порушення також слід вважати також таке повідомлення, що було надіслане належним чином, проте не отримане внаслідок недбалості або ухилення від отримання.
Направлення такої вимоги іпотекодавцю про усунення порушень основного зобов`язання обґрунтовується саме тим, що іпотекодавець має право замість боржника усунути порушення основного зобов`язання і тим самим убезпечити себе від звернення стягнення на належний йому предмет іпотеки.
В разі дотримання іпотекодержателем порядку належного надсилання вимоги про усунення порушення основного зобов`язання діє презумпція належного повідомлення іпотекодержателя про необхідність усунення порушень основного зобов`язання, яка може бути спростована іпотекодавцем в загальному порядку.
За відсутності такого належного надсилання вимоги відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець не набуває права звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання.
Таким чином, недотримання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» щодо належного надсилання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, вимоги про усунення порушення основного зобов`язання унеможливлює застосовування позасудового способу задоволення вимог іпотекодержателя.
При цьому метою повідомлення іпотекодержателем іпотекодавця та інших осіб є доведення до їх відома наміру іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Тому іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання лише за умови належного надсилання вимоги, коли іпотекодавець фактично отримав таку вимогу або мав її отримати, але не отримав внаслідок власної недбалості чи ухилення від такого отримання.
В іншому випадку іпотекодержатель не набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, зокрема не вправі відчужувати предмет іпотеки іншій особі. За таких умов предмет іпотеки, придбаний іншою особою за договором з іпотекодержателем, є майном, придбаним в особи, яка не мала права його відчужувати. При цьому добросовісна особа, яка придбаває майно в особи, яка не є його власником, має пересвідчитися у наявності в останньої права розпоряджатися чужим майном.
У разі направлення іпотекодержателем іпотекодавцю вимоги про усунення порушення основного зобов`язання відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» з одночасним повідомленням про обраний спосіб задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про іпотеку» (одним документом) необхідно виходити з пріоритету дотримання саме частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку». 
Потрібно розрізняти вимоги статті 35 Закону України «Про іпотеку» щодо обов`язковості направлення вимоги іпотекодержателем боржнику та іпотекодавцю,  якщо він відмінний від боржника, про усунення порушення зобов`язання, та обов`язок іпотекодержателя повідомити боржника та іпотекодавця про спосіб звернення стягнення, встановлений частиною першої статті 38 Закону України «Про іпотеку», оскільки порушення першого - свідчить, що іпотекодержатель не набув права на звернення стягнення у позасудовому порядку, відповідно правочин щодо здійснення такого стягнення може бути визнано недійсним, а порушення другого - не має наслідком недійсність правочину про стягнення на предмет іпотеки, а може бути підставою для відшкодування іпотекодавцю шкоди.
Не можна погодитися з доводами Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ», на які є посилання в апеляційній скарзі, про  дотримання процедури повідомлення  ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про вимогу усунути порушення основного зобов`язання.
Договором між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 іпотеки від 18 липня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Лірниченко Н.М., зареєстрований за номером 2933 не урегульовано порядок надсилання повідомлень за цим договором.
До матеріалів справи додано вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» про усунення порушень ОСОБА_2  від 29 жовтня 2020 року, вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» про усунення порушень ОСОБА_4  від 29 жовтня 2020 року, вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» про усунення порушень ОСОБА_3 від 29 жовтня 2020 року, які містять повідомлення про відступлення права вимоги, розмір заборгованості за кредитом в сумі 7940, 63 євро, відсотками в сумі 7407,37 євро, комісією в сумі 2825,45 євро та вимогу протягом 30 днів з моменту отримання даної вимоги погасити заборгованість із попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. 

Також до матеріалів справи додано вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» про усунення порушень ОСОБА_2  від 20 квітня 2021 року, вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» про усунення порушень ОСОБА_4  від 20 квітня 2021 року, вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» про усунення порушень ОСОБА_3 від 20 квітня 2021 року, які містять повідомлення про відступлення права вимоги, розмір заборгованості за кредитом в сумі 7940, 63 євро, відсотками в сумі 7407,37 євро, комісією в сумі 2825,45 євро та вимогу протягом 30 днів з моменту отримання даної вимоги погасити заборгованість із попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. 

На підтвердження належного відправлення вимоги Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» надано списки згрупованих відправлень замовника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕТТЕР ПАК» та  описи вкладення.

На підставі списку згрупованих відправлень замовника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕТТЕР ПАК» (додатку 2 до Порядку пересилання відправлень «Укрпошта Стандарт») від 06 листопада 2020 року №ЛІІ-00011071 міститься відправлення ОСОБА_2 за адресою квартира АДРЕСА_1 , оголошена цінність 1 грн.

Згідно із списком згрупованих відправлень замовника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕТТЕР ПАК» (додатку 2 до Порядку пересилання відправлень «Укрпошта Стандарт») від 06 листопада 2020 року №ЛІІ-00011072 міститься відправлення ОСОБА_3 за адресою квартира АДРЕСА_1 , відправлення ОСОБА_4 за адресою квартира АДРЕСА_1 , оголошена цінність 1 грн.

Відповідно до списку згрупованих відправлень замовника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕТТЕР ПАК» (додатку 2 до Порядку пересилання відправлень «Укрпошта Стандарт») від 28 квітня 2021 року №ЛІІ-00012902 міститься відправлення ОСОБА_2 за адресою квартира АДРЕСА_1 , відправлення ОСОБА_2 за адресою квартира АДРЕСА_3 , оголошена цінність 1 грн.

Також за списком згрупованих відправлень замовника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕТТЕР ПАК» (додатку 2 до Порядку пересилання відправлень «Укрпошта Стандарт») від 29 квітня 2021 року №ЛІІ-00012924 міститься відправлення ОСОБА_2 за адресою квартира АДРЕСА_1 , відправлення ОСОБА_2 за адресою квартира АДРЕСА_3 , відправлення ОСОБА_3 за адресою квартира АДРЕСА_1 , відправлення ОСОБА_4 за адресою квартира АДРЕСА_1 , оголошена цінність 1 грн.

За змістом опису вкладення на ім`я ОСОБА_2 від 6 листопада 2020 року, опису вкладення на ім`я ОСОБА_4 від 6 листопада 2020 року, опису вкладення на ім`я ОСОБА_3 від 6 листопада 2020 рок кожне складається з вимоги про усунення порушень, повідомлення про відступлення прав вимоги, повідомлення про відступлення прав за договором іпотеки загальною кількістю 3 предмети, оголошена цінність 100 грн.

Згідно із описом вкладення на ім`я ОСОБА_2 від 28 квітня 2021 року, описом вкладення на ім`я ОСОБА_2 від 28 квітня 2021 року кожне складається з вимоги про усунення порушень, повідомлення про відступлення прав вимоги, повідомлення про відступлення прав за договором іпотеки загальною кількістю 3 предмети, оголошена цінність 100 грн.

Також опис вкладення на ім`я ОСОБА_2 від 29 квітня 2021 року, опис вкладення на ім`я ОСОБА_2 від 29 квітня 2021 року, опис вкладення на ім`я ОСОБА_4 від 29 квітня 2021 року, опис вкладення на ім`я ОСОБА_3 від 29 квітня 2021 рок кожен складається з вимоги про усунення порушень, повідомлення про відступлення прав вимоги, повідомлення про відступлення прав за договором іпотеки загальною кількістю 3 предмети, оголошена цінність 100 грн.

З огляду на наведене надані Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» копії описів вкладення до цінного листа, які складаються з трьох предметів вимоги про усунення порушень, повідомлення про відступлення прав вимоги, повідомлення про відступлення прав за договором іпотеки з оголошеною цінністю 100 грн, не відповідають спискам згрупованих відправлень замовника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕТТЕР ПАК», за якими відправлення ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4  з оголошеною цінністю 1 грн., спростовуються доданими до матеріалів справи вимогами Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» про усунення порушень, які містять повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки та вимогу протягом 30 днів з моменту отримання даної вимоги погасити заборгованість із попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. 

Також у матеріалах справи відсутні докази здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» повідомлення ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відступлення прав вимоги за кредитним договором та договором іпотеки шляхом на направлення інших документів.

Крім того Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» не посилається на підстави направлення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» про усунення порушень Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЕТТЕР ПАК».

Водночас приєднана до матеріалів справи копія конверту відправника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» на ім`я  ОСОБА_2  за адресою квартира АДРЕСА_1  із довідкою про причини повернення за закінченням терміну зберігання, яка містить відтиск печатки відділення Акціонерного товариства «Укрпошта» із зазначенням дати 14 травня 2020 року, копія конверту відправника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» на ім`я ОСОБА_2 за адресою квартира АДРЕСА_3 містить довідку про причини повернення за закінченням терміну зберігання із відтиском печатки відділення Акціонерного товариства «Укрпошта» із зазначенням дати 14 травня 2020 року не свідчить направлення вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» про усунення порушень ОСОБА_2 від 29 жовтня 2020 року.
Відповідно до частин першої, другої, четвертої – шостої статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.
Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.
Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Додані до відзиву на позовну заяву Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» копії вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» про усунення порушень, списків згрупованих відправлень замовника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕТТЕР ПАК», описів вкладення до цінного листа, конвертів відправника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» на ім`я ОСОБА_2 не засвідчені жодним чином, є недопустимими доказами.
За таких обставин відсутні підстави для висновку про направлення Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» вимоги про усунення порушень ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4  за наданими копіями списків згрупованих відправлень замовника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕТТЕР ПАК», описів вкладення до цінного листа.
Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» не надано доказів отримання поштових відправлень, які містять вимоги про усунення порушень, відділенням поштового зв`язку  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а отже відсутні підстави вважати, що почався облік тридцятиденного строку для усунення порушень, зазначених у направлених повідомленнях, що  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ухилилися від їх отримання.
Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 641/728/20 (провадження № 61-5686св22).
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що іпотекодержателем Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» не надано належного підтвердження виконання вимог статті 35 Закону України «Про іпотеку» щодо надсилання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, вимоги про усунення порушення основного зобов`язання, не набуто право звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку.
Разом з тим судом першої інстанції встановлено не проведення Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» оцінки майна, відсутність доказів продажу предмета іпотеки за ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.
Проте, не проведення Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» оцінки майна, продаж предмета іпотеки за ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна не було підставою позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Однак, Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» у апеляційній скарзі не посилається на те, що суд першої інстанції вийшов за межі підстав позову.
Тож, враховуючи законодавча визначені межі розгляду справи судом апеляційної інстанції, відповідно до яких суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також відсутність підстав для виходу за межі доводів апеляційної скарги, колегією суддів не встановлено правових підстав для зміни рішення суду першої інтанції в цій частині.
Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування (див. пункт 8.54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 січня 2022 року в справі № 910/10784/16 (провадження № 12-30гс21)).
Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)).
Верховний суд у постанові від 24 березня 2021 року у справі № 726/1554/19 (провадження № 61-14605св20) зазначив, що Цивільним кодексом України передбачено як одні зі способів захисту порушених прав віндикація або реституція.
При цьому, реституція застосовується саме у спорах про визнання правочинів недійсними або нікчемними і полягає у поновленні порушених майнових прав, приведення їх до стану, що існував на момент вчинення дії, якою порушене право особи, тобто повернення або відновлення матеріальних цінностей у натурі - тих же самих, або подібних, або речей такої самої вартості. Якщо їх неможливо повернути у натурі, то відшкодовується їх вартість у грошах.
Реституція - це спеціальний зобов`язальний спосіб захисту права власності, який може застосовуватися лише у випадку, коли предмет недійсного правочину станом на час вирішення відповідного питання перебуває в тієї сторони недійсного правочину, якій він і був переданий.
Віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого невласника. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. 
Також Верховний Суд у постанові від 05 січня 2024 року  у справі  № 756/3036/20 (провадження № 61-10333св22) вказав, що у спорах про захист прав власності, у випадку доведення незаконності звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу іпотекодержателем від свого імені, предмет іпотеки, придбаний іншою особою за договором з іпотекодержателем, є майном, придбаним в особи, яка не мала права його відчужувати. Оскільки у такому спорі між власником і володільцем майна немає договірних відносин, належним та ефективним способом захисту прав позивача є позов про витребування майна з чужого незаконного володіння, а інші вимоги власника, зокрема про визнання недійсним договору купівлі-продажу предмету іпотеки, скасування рішення про державну реєстрацію прав власності на предмет іпотеки є неналежними.
З урахуванням наведеної практики Великої Палати Верховного Суду, такий підхід застосовується і Касаційним цивільним судом при вирішенні подібних справ за позовами власників при оспорюванні законності звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору купівлі продажу, укладеному від свого імені іпотекодержателем як продавцем та третьою особою (стаття 38 Закону України «Про іпотеку») (див., зокрема постанови Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі № 643/13747/18-ц (провадження № 61-1578св22), від 31 травня 2023 року у справі № 592/10415/20 (провадження № 61-7143св22)).
Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).
Предмет доказування у справах за позовами про витребування майна з чужого незаконного володіння становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, як то факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача та ін. Власник вправі витребувати своє майно від особи, у якої воно фактично знаходиться у незаконному володінні. У разі коли відчуження майна мало місце два і більше разів після недійсного правочину, це майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України. 
Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 10 травня 2023 року у справі   № 462/3689/16-ц (провадження № 61-19174св21).
Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом (див.: постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 914/3224/16 (провадження № 12-128гс19).
Правила частини першої статті 388 ЦК України стосуються випадків, коли набувач за відплатним договором придбав майно в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач). У такому випадку власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. У частині третій цієї ж статті передбачено самостійне правило: якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача в усіх випадках. За змістом частини п`ятої статті 12 Цивільного кодексу України добросовісність набувача презюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі про те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача й є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна (див. пункти 28, 29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 907/50/16 (провадження № 12-122гс18).
Добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень (пункт 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17).
Верховний Суд у постанові від 30 серпня 2023 року у справі № 712/9803/20 дійшов висновку про те, що право власності на майно, яке було передано за угодами щодо його відчуження поза волею власника, не набувається, у тому числі й добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути в нього витребуване. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна. Таким чином, у випадку якщо майно вибуло з володіння законного власника поза його волею, він може розраховувати на повернення такого майна, незважаючи на добросовісність та відплатність його набуття сторонніми особами, і має право звернутися до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння.
У пункті 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року в справі № 461/12525/15-ц (провадження № 14-190цс20) зроблено висновок, що: «розглядаючи справи щодо застосування положень статті 388 ЦК України у поєднанні з положеннями статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, суди повинні самостійно, з урахуванням усіх встановлених обставин справи дійти висновку про наявність підстав для втручання у мирне володіння майном особи, що набула це майно за відплатним договором, виходячи з принципів мирного володіння майном (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/6211/14-ц), а також надати оцінку тягаря, покладеного на цю особу таким втручанням. Такими обставинами можуть бути, зокрема, підстави та процедури набуття майна добросовісним набувачем, порівняльна вартість цього майна з майновим станом особи, спрямованість волевиявлення учасників правовідносин та їх фактичні наміри щодо цього майна тощо».
Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює три окремі норми: (1) виражається у першому реченні першого абзацу, закладає принцип мирного володіння майном і має загальний характер; (2) викладена у другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності й обумовлює його певними критеріями; (3) закріплена у другому абзаці та визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна у загальних інтересах. Другу та третю норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, треба тлумачити у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «"East/West Alliance Limited" проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04), § 166-168).
Критеріями сумісності заходу втручання у право власності із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право: втручання держави у право власності повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування – передбачуваними; якщо можливість втручання у право власності передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів або штрафів;    втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа-добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року (Rysovskyy v. Ukraine, заява № 29979/04), «Кривенький проти України» від 16 лютого 2017 року (Kryvenkyy v. Ukraine, заява № 43768/07)).
Можливість витребування майна власником, який не виявляв волі на вибуття цього майна з його володіння, передбачена законом як у випадку, коли кінцевий набувач є недобросовісним, так і у випадку, коли такий набувач є добросовісним.
Однак для того, щоб захід втручання у право мирного володіння майном узгоджувався з гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, мало встановити лише те, що набуття майна не відповідало певним вимогам закону. У кожному такому випадку слід також встановити, чи є легітимна мета відповідного втручання, яка випливає, зокрема, зі змісту абзацу другого вказаної статті, а також, чи є втручання у право мирного володіння майном за обставин конкретної справи пропорційним відповідній меті.
У цій справі з позовом про витребування квартири звернулися її власники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . З огляду на гарантії захисту, які Конституція України й інші нормативні акти надають власникові майна, колегія суддів вважає, що існує легітимна мета у втручанні суду у право набувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Нерухомість-Закон та Порядок» на мирне володіння квартирою.
Ураховуючи те, що у Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» не виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку, воно не мало законних підстав відчужувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Нерухомість-Закон та Порядок» квартиру АДРЕСА_1 .
Відтак, позовна вимога щодо витребування цього майна з володіння набувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Нерухомість-Закон та Порядок» на користь усіх співвласників квартири ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Таке задоволення є пропорційним меті захисту прав власників, враховуючи, зокрема, те, що вимоги закону до відчуження іпотечного майна та прав вимоги за кредитним й іпотечними договорами були або мали бути відомими Товариству з обмеженою відповідальністю «Нерухомість-Закон та Порядок». Ці вимоги є чіткими та доступними, а їхня дія - передбачуваною. 
Крім того, перед придбанням квартири набувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Нерухомість-Закон та Порядок» могло ознайомитися з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щоби встановити історію вибуття квартири з володіння її власників. Отже, проявивши обачність, набувач мав можливість самостійно чи з допомогою фахівця у галузі права дізнатися про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ» не мало права на звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку.
Придбавши квартиру у такої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Нерухомість-Закон та Порядок», як покупець не набув право власності на неї. Зареєструвавши це право за собою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Нерухомість-Закон та Порядок» стало її володільцем, а право володіння разом із правами користування та розпорядження квартирою надалі належать її власникам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Йдучи на ризик із придбанням майна в Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ», у якого не виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку, набувач несе ризик настання негативних наслідків придбання квартири.
З огляду на вказане за обставин цієї справи витребування з володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Нерухомість-Закон та Порядок» квартири на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 як співвласників є пропорційним меті захисту права приватної власності останніх. При цьому колегія суддів враховує відсутність встановлених судами попередніх інстанцій фактів, які би могли впливати на право на повагу до приватного та сімейного життя кінцевого набувача квартири.
Слід звернути увагу на те, що у випадку витребування квартири з володіння набувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Нерухомість-Закон та Порядок», законодавством передбачено додаткові ефективні засоби юридичного захисту. Такий набувач не позбавлений можливості відновити своє право, зокрема, пред`явивши вимогу до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ», в якого придбано квартиру, зокрема, про стягнення сплаченої вартості майна.
Зважаючи на обґрунтованість вимоги щодо витребування майна, у позові про визнання договору недійсним слід відмовити через неефективність захисту порушеного права  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . 
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
У такому разі рішення суду першої інстанції підлягає зміні в мотивувальній частині в частині вирішення позовних вимог про витребування майна, скасуванню в частині вирішення позовних вимог про визнання договору недійсним з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України.
Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн», в інтересах якого діє адвокат Кеню Денис Васильович, задовольнити частково.
Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 червня 2024 року змінити в мотивувальній частині щодо витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Нерухомість-Закон та Порядок» на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1 .
Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 червня 2024 року в частині визнання недійсним договору між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нерухомість-Закон та Порядок» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Дар`єю Володимирівною 29 жовтня 2021 року реєстровий номер 2752 скасувати.
У позові користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн», Товариства з обмеженою відповідальністю «Нерухомість-Закон та Порядок» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьової Дар`ї Володимирівни про визнання договору недійсним відмовити. 
В решті залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Дата складання повного судового рішення 26 жовтня 2024 року.
                      
Головуючий                                                                          Н. Ю. Половінкіна
Судді                                                                Н. К. Височанська
О. О. Одинак