Номер провадження: 22-ц/813/1110/25 
Справа № 509/3561/23
Головуючий у першій інстанції Кириченко П.Л.
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2025 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого – Громіка Р.Д.,
суддів – Дришлюка А.І., Драгомерецького М.М.,
за участю секретаря – Скрипченко Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 лютого 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом Акціонерного Товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
1. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
07 лютого 2024 року заявник ОСОБА_1 подала заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заяви посилається на те, що 02.10.2023 року Овідіопольським районним судом Одеської області ухвалено рішення суду за наслідком розгляду цивільної справи №509/3561/23. 01.11.2023 року відповідачкою було скеровано безпосередньо до Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення суду від 02.10.2023 року. Однак, як стверджує заявник, не зважаючи на подану апеляційну скаргу на рішення суду, судом 08.11.2023 року було скеровано стягувачу виконавчий лист №509/3561/23, виданий на примусове виконання рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.10.2023 року. Приймаючи, що виконавчий лист був виданий після подачі апеляційної скарги на рішення суду, заявник вважає наявними підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 лютого 2024 року заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі №509/3561/23 залишено без задоволення.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове, яким задовольнити заяву, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не враховано всі обставини справи і докази.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція апеляційного суду
Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, ухвалу суду скасувати та задовольнити заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Фактичні обставини справи.
На підставі матеріалів справи встановлено, що у провадженні Овідіопольського районного суду Одеській області на розгляді перебувала цивільна справа за позовом Акціонерного Товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
За наслідком розгляду вказаної справи, 02 жовтня 2023 року позов було задоволено та ухвалено рішення відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 , на користь Акціонерного Товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 196 663.65 грн. та судовий збір в розмірі 2949.95 грн., а всього 199 613.60 грн.
01 листопад 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала апеляційну скаргу на це рішення суду.
24 жовтня 2023 року до суду надійшла заява від представника позивача АТ «СЕНС БАНК» про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.10.2023 року по цивільній справі №509/3561/23.
08 листопада 2023 року Овідіопольським районним судом Одеської області на виконання заяви - Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» від 24.10.2023 року, скеровано засобами поштового зв`язку на адресу АТ «СЕНС БАНК» оригінал виконавчого листа №509/3561/23, виданого 08.11.2023 року Овідіопольським районним судом Одеської області відносно боржника ОСОБА_1 .

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції послався на те, що доводи ОСОБА_1 про те, що виконавчий лист №509/3561/23, виданий Овідіопольським районним судом Одеської області на примусове виконання рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.10.2023 року по цивільній справі №509/3561/23, помилково, а відтак наявні підстави для їх визнання такими, що не підлягають виконанню, суд вважав безпідставними та необґрунтованими, за наслідком чого заява була залишеню без задоволення.

Однак повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на таке.
Частиною 2 статті 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.
Так, згідно з частинами першою, другою статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.
Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.
Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.
Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 (провадження № 61-9190ав22).
Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц, провадження № 61-43447св18, від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, провадження № 61-10482ав21, від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001, провадження № 61-1762ав22.
Апеляційним судом встановлено, що 28 червня 2023 року позивач звернувся з вищевказаним позовом до Овідіопольського районного суду в Одеській області, відповідачка зареєстрована на території Одеського району Одеської області.
Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 жовтня 2023 року позов АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 196 663,65 грн та судовий збір в розмірі 2949,95 грн, а всього 199 613,60 грн.
01 листопада 2023 року на це рішення суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Постановою Одеського апеляційного суду від 29 січня 2025 року (провадження №22-ц/813/681/25) апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 жовтня 2023 року скасовано. Постановлено у справі нове судове рішення. Позовні вимоги АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 196 663,65 гривень та судовий збір в розмірі 2949,95 гривень.
Таким чином, рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 жовтня 2023 року, на підставі якого видано Овідіопольським районним судом Одеської області виконавчий лист у справі №509/3561/21 від 08.11.2023 року відносно боржника ОСОБА_1 скасовано, а тому не може виконуватись на підставі цього виконавчого документа.
Враховуючи те, що фактично рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист скасовано в апеляційному порядку, то виконавчий лист №509/3561/23, виданий 08 листопада 2023 року Овідіопольським районним судом Одеської області, про примусове виконання рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 жовтня 2023 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором є таким, що не підлягає виконанню.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не довів обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки районного суду не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим є підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нового судового рішення про задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 лютого 2024 року скасувати.
Постановити у справі нове судове рішення.
Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист №509/3561/23, виданий 08 листопада 2023 року Овідіопольським районним судом Одеської області, про примусове виконання рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 жовтня 2023 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судове рішення виготовлено 10 лютого 2025 року.

Головуючий                                                        Р.Д. Громік

Судді:                                                        А.І. Дришлюк

                                                                       М.М. Драгомерецький