П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/18377/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Попова О.Г.  
Суддя-доповідач -  Граб Л.С.   
20 січня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Граб Л.С. 
суддів:  Сторчака В. Ю.  Смілянця Е. С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Територіального управління Служби судової охорони у Житомирській області, в якому просив:
-визнати протиправними дії Територіального управління Служби судової охорони у Житомирській області, які полягають у здійсненні розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби без урахування індексації;
-зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Житомирській області перерахувати розмір одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням індексації та здійснити виплату донарахованих сум даного виду грошового забезпечення;
-визнати протиправними дії Територіального управління Служби судової охорони у Житомирській області, які полягають у порушенні вимог статті 165 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", що призвело до порушення прав ОСОБА_1 та недотримання належного розміру грошового забезпечення з 01.02.2023 по 26.05.2023, на рівні не нижчому ніж поліцейським;
-зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Житомирській області перерахувати розмір грошового забезпечення з 01.02.2023 до 26.05.2023 на рівні не нижчому ніж поліцейським відповідно до ст.165 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" та здійснити виплату донарахованих сум даного виду грошового забезпечення.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року позов задоволено частково:
-визнано протиправними дії Територіального управління Служби судової охорони у Житомирській області, які полягають у здійсненні розрахунку ОСОБА_1 розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби без урахування індексації;
-зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у Житомирській області перерахувати ОСОБА_1 розмір одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби без урахування індексації та здійснити виплату донарахованих сум даних додаткових видів грошового забезпечення.
У задоволенні решти позовних вимог,  відмовлено.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2024  рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року в частині зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони у Житомирській області перерахувати ОСОБА_1 розмір одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби без урахування індексації та здійснити виплату донарахованих сум даних додаткових видів грошового забезпечення, скасовано та прийнято в цій частині нову  постанову, якою позов задоволено частково: зобов`язано ТУ Служби судової охорони у Житомирській області перерахувати ОСОБА_1 розмір одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби  з урахування індексації за період з квітня по грудень 2022 року та здійснити виплату донарахованих сум, з урахуванням вказаної виплати.  
В іншій частині рішення суду залишено без змін.   
На виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2024, судом виготовлено виконавчі листи, які 20.06.2024 видано позивачу.
В подальшому, позивач звернувся до суду першої інстанції з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду, в якій просив змінити спосіб і порядок виконання рішення суду у справі 240/18377/23 в частині зобов`язання Територіальне управління Служби судової охорони у Житомирській області перерахувати ОСОБА_1 розмір одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахування індексації за період з квітня по грудень 2022 року та здійснити виплату донарахованих сум, з урахуванням вказаної виплати, встановивши новий спосіб і порядок виконання рішення суду, а саме- стягнути з Територіального управління Служби судової охорони у Житомирській області на користь ОСОБА_1 розмір одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахування індексації за період з квітня по грудень 2022 року та здійснити виплату донарахованих сум, з урахуванням вказаної виплати, в сумі 3226,10 грн.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 04.03.2024 в адміністративній справі № 240/18377/23 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, відмовлено. 
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким заяву про зміну способу та порядку виконання судового рішення задовольнити.
В обгрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що рішення суду у справі №240/19415/22 в частині зобов`язання Територіальне управління Служби судової охорони у Житомирській області перерахувати ОСОБА_1 розмір одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахування індексації за період з квітня по грудень 2022 року та здійснити виплату донарахованих сум, до даного часу не виконано, а встановлення такого способу виконання рішення як стягнення коштів, направлене на своєчасне та повне виконання судового рішення. 
Розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача,  перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що зміна способу захисту права особи у формі зобов`язання вчинити певні дії на спосіб захисту права особи у формі стягнення коштів означає зміну предмету позову, що є неможливим після завершення розгляду справи по суті.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі, колегія суддів виходить із наступного.
Відповідно зі ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
За змістом ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Ст. 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".
За змістом ч.1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
В силу приписів ч.3 ст.378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Під зміною способу і порядку виконання судового рішення розуміється застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю його виконання раніше визначеним способом і порядком. При цьому, зміна способу виконання не повинна змінювати (зачіпати) суть самого судового рішення.
Вирішуючи питання про зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати, що під зміною способу і порядку розуміється дія або сукупність дій, якими певним чином досягається кінцевий результат, та що підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання рішення неможливим.
Відтак, зміною способу та порядку виконання судового рішення є прийняття судом нових заходів з метою реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. При цьому, суд може змінити порядок і спосіб виконання судового рішення, не змінюючи його змісту.
Ч.1 ст.5 КАС України закріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема шляхом:
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Згідно з частиною 2 статті 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову як про зобов`язання відповідача вчинити певні дії (п. 4), так і про стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю (п. 6).
Отже, зобов`язання відповідача вчинити певні дії і стягнення з відповідача грошових коштів є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом при ухваленні рішення.
Як вбачається зі змісту позовних вимог, вимога щодо стягнення коштів в розмірі 3226,10 грн. позивачем не заявлялась.
Розрахунок суми заборгованості у розмірі, що вказаний ОСОБА_1 у заяві про зміну способу та порядку виконання рішення, при ухваленні рішень першої та апеляційної інстанції у справі № 240/18377/23 по суті позовних вимог не здійснювався.
Слід зазначити, що поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Порядок виконання судового рішення означає визначену у рішенні суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним/приватним виконавцем, спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі об`єктивної (безумовної) неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений судом.
Так, у постанові від 24 грудня 2014 року у справі №21-506а14 Верховний Суд України дійшов висновку, що зміну способу і порядку виконання судового рішення слід розуміти як застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення раніше визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.
Подібного підходу дотримується і Верховний Суд, зокрема, у постановах від 07 березня 2018 року у справі № 456/953/15-а, від 16 липня 2020 року у справі №130/2176/17, від 11 листопада 2020 року у справі №817/628/15 та від 17 лютого 2021 року у справі №295/16238/14-а.
Окрім того, Верховним Судом у постанові від 10 липня 2018 року у справі № 490/9519/16-а сформульовано наступний правовий висновок: «Змінивши спосіб виконання такої постанови із зобов`язання виплатити зазначені соціальні виплати на стягнення суми цих виплат, буде змінено постанову по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті».
Подібний висновок, також, було зроблено Верховним Судом у постанові від 30 липня 2019 року у справі № 281/1618/14-а.
Зважаючи на те, що у даній справі встановлено спосіб відновлення порушеного права позивача -зобов`язання відповідача вчинити певні дії, а не стягнення конкретних сум, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про неможливість зміни способу та порядку виконання рішення суду у спосіб, який просить позивач, адже запропонований ним спосіб виконання судового рішення фактично змінює зміст резолютивної частини судового рішення суду у справі № 240/18377/23.
Такий висновок узгоджується і з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, що викладена в постанові від 24 липня 2023 року у справі №420/6671/18.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявником не доведено наявність обставин, які істотно ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду, тому передбачених ч. 3 ст. 378 КАС України підстав для зміни способу і порядку виконання рішення суду немає.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 	 	Граб Л.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сторчак В. Ю.    Смілянець Е. С.