ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1506/24  Номер провадження 33/814/355/25	Головуючий у 1-й інстанції Грошова Н. М.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2025 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участю особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Павлюка І.О., - 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника  ОСОБА_1 – адвоката Павлюк Ігоря Олександровича на постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 22 січня 2025 року, -
В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 22 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн на користь держави. 
Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 02.05.2024 о 17:12 годині, керував автомобілем AUDI A6 4B, д.н.з. НОМЕР_1 , що належать Kolan Marika Matgorzata, в м. Полтава по вул. Харківська, буд. 29/1, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив захисник ОСОБА_1 – адвокат Павлюк І.О. подавши апеляційну скаргу, в якій просить постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 22.01.2025 року скасувати, та прийняти нове рішення, яким закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що за результатом детального аналізу рішення суду, встановлено, що таке є необґрунтованим і незаконним, оскільки прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і без повного з`ясування обставин справи.
Крім того, посилається на те, що у працівників поліції взагалі не було підстав для зупинки транспортного засобу та права на подальше проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Акцентує увагу, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 працівник поліції доповів можливо керівнику про факт зупинки, при цьому, рішення про проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння прийнято не після встановлення ознак сп`яніння, а саме під час телефонної розмови.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.05.2024, водій ОСОБА_1 , 02.05.2024 о 17:12 годині, керував автомобілем AUDI A6 4B, д.н.з. НОМЕР_1 , що належать Kolan Marika Matgorzata, в м. Полтава по вул. Харківська, буд. 29/1, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що зазначене підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 629682 від 02.05.2024; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.05.2024; постановою серії БАД № 495496 від 02.05.2024; відеозаписом, який долучено до матеріалів справи та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою  Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. 
Пунктом 2.5. ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.5 ПДР України.

Доводи апелянта про те, що за результатом детального аналізу рішення суду, встановлено, що таке є необґрунтованим і незаконним, оскільки прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і без повного з`ясування обставин справи, апеляційний суд відхиляє дані доводи, виходячи з наступного.
Із долученого до матеріалів справи відеозапису, вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб AUDI A6 4B, д.н.з. НОМЕР_1 , працівниками поліції було перевірено документи та встановлено особу водія, яким виявився ОСОБА_1 .. В ході спілкування з останнім працівниками поліції було виявлено в останнього розширені зіниці очей, що не реагують на світло та запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі (хронологічний відрізок 17:20:00 – триває далі). Однак ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду, працівниками поліції роз`яснено, що за відмову від проходження огляду буде складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП (хронологічний відрізок 17:34:40 – триває далі), в подальшому працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи про незаконність дій патрульних при зупинці автомобіля, судом не береться до уваги, оскільки на даний час в державі діє військовий стан, під час якого працівники поліції мають право на зупинку транспортних засобів для забезпечення гарантій безпеки громадян.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, суд не бере до уваги, так як матеріали справи містять докази, які підтверджують вину ОСОБА_1 , а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №629682 від 02.05.2024 року, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.05.2024 року, відповідно до якого в останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, що не реагують на світло, почервоніння обличчя та поведінка, що не відповідає обстановці, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №495496 від 02.05.2024 року та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», зі змісту якого, сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
З огляду  на встановлені  обставини справи, надані  на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції  вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність  належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності,  апеляційний суд  вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 – адвоката Павлюк І.О. задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Павлюк Ігоря Олександровича – залишити без задоволення.
Постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 22 січня 2025 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                 Г.Л. Карпушин