ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 р.	Справа № 520/566/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Кононенко З.О. ,
за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2024, головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І., м. Харків,  по справі № 520/566/19
          за позовом            ОСОБА_1  
          до           Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба                   
          про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Харківський національний університет Повітряних Сил імені І.Кожедуба звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, в якій просив суд: 
скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 по справі №520/566/19;
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Харківського національного університету Повітряних Сил по справі №520/566/19 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного  суду від  09 грудня 2024 року у задоволенні заяви Харківського національного університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду відмовлено. Заяву Харківського національного університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Харківського національного університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії повернуто заявнику без розгляду.
Відповідач у справі, Харківський національний університет Повітряних Сил імені І. Кожедуба, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09 грудня  2024 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що в основу рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 у справі №520/566/19 було покладено, зокрема, преюдиційність постанови Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 по справі №820/5473/17. Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16.07.2020 постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 по справі №820/5473/17 було скасовано. Матеріали справи №820/5473/17 не містять доказів направлення копії постанови Верховним Судом від 16.07.2020 на адресу університету. Також слід зазначити, що в Електронному кабінеті університету у підсистемі Електронний суд ЄСІКС відсутній доступ до процесуальних документів, а також до матеріалів справ №820/5473/17 та №520/566/19.
Крім того, відповідач зазначає, що про існування вищезазначеної постанови Верховного Суду  від 16.07.2020 по справі №820/5473/17, університету стало відомо лише 14.11.2024, а саме після ознайомлення представника з матеріалами адміністративної справи №820/5473/17. Із заявою про перегляд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 по справі №520/566/19 за нововиявленими обставинами університет звернувся 23.11.2024. Таким чином, відповідач був позбавлений можливості звернутися до суду із вищезазначеною заявою протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
Позивач, ОСОБА_1 , направив на адресу Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив у задоволенні апеляційної скарги відповідача відмовити.
Крім того, позивачем подано заяву щодо вирішення питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в  суді апеляційної інстанції, а саме стягнути з Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кажедуба на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги адвоката в суді апеляційної інстанції в сумі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.
Розглянувши матеріали даної справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг у відповідності до ч.1 ст.308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено матеріалами справи, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківського національного університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Харківського національного університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба, яка полягає у нездійсненні нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 01.11.2017 року по 18.01.2019 року.
Зобов`язано Харківський національний університет Повітряних Сил імені І. Кожедуба здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 01.11.2017 року по 18.01.2019 року.
На зазначене рішення суду Харківським національним університетом Повітряних Сил імені І. Кожедуба подано апеляційну скаргу.
Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба про поновлення строку на апеляційне оскарження та відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 року по справі № 520/566/19.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року набрало законної сили 07 жовтня 2019 року. 
25 листопада 2024 року Харківський національний університет Повітряних Сил імені І. Кожедуба звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 по справі №520/566/19.
Заявник в якості підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами зазначив, що 16.07.2020 була скасована постанова Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 по справі №820/5473/17, преюдиційність якої було використано при винесенні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 по справі №520/566/19.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 року заяву Харківського національного університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду по справі №520/566/19 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків заяви, а саме надати до суду клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду.
Представником відповідача подано до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду.
Розглянувши наведену заяву та приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без розгляду, оскільки заява подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 363 цього Кодексу, а судом не встановлено обґрунтованих підстав, як для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, так і для його поновлення.
Колегія суддів, надаючи оцінку рішенню суду першої інстанції з урахуванням доводів апелянта, виходить з наступного.
У відповідності до ч.1 ст.361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно з приписами п.3 ч.2 ст.361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
Пунктом  3 ч.1 ст.363 КАС України встановлено, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 3 частини другої статті 361 цього Кодексу учасниками справи протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
У даному випадку, в якості підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами відповідачем зазначено, що 16.07.2020 була скасована постанова Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 по справі №820/5473/17, преюдиційність якої було використано при винесенні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 по справі №520/566/19.
Слід врахувати, що вказана постанова Верховного Суду від 16.07.2020 року по справі №820/5473/17, якою скасовано постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 по справі №820/5473/17, набрала законної сили 16.07.2020 року.
Разом з тим, відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі 520/566/16 лише 25 листопада 2024 року, тобто з пропуском тридцятиденного строку, встановленого статтею 363 Кодексу адміністративного судочинства України.
Колегія суддів зазначає, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).
Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги щодо причин пропуску строку на звернення до суду за переглядом судового рішення за нововиявленими обставинами тотожні доводам, викладеним в заяві, поданій до  суду першої інстанції.
Так, в своїй апеляційній скарзі заявник, зокрема, вказує, що про існування вищезазначеної постанови Верховного Суду від 16.07.2020 по справі №820/5473/17 університету стало відомо лише 14.11.2024, а саме після ознайомлення представником з матеріалами адміністративної справи №820/5473/17.
З приводу наведених доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що вказані обставини не впливають на визначений процесуальним законом початок перебігу строку із зверненням до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а також не можуть свідчити про наявність перешкод для подання до суду такої заяви.
Покликання апелянта щодо відсутності доказів направлення копії постанови Верховного Суду від 16.07.2020 по справі №820/5473/17 на адресу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки матеріали справи не містять, а заявником до суду надано не було доказів на підтвердження того, що відповідачем вчинялися необхідні дії, щоб дізнатися про стан наведеного судового провадження задля реалізації своїх процесуальних прав, зокрема, щодо оскарження судового рішення.
Доводи апеляційної скарги про відсутність в Електронному кабінеті університету у підсистем Електронний суд ЄСІКС доступу до процесуальних документів, а також до матеріалів справ №820/5473/17 та №520/566/19, судом апеляційної інстанції не приймаються, оскільки окремі підсистеми ЄСІТС («Електронний кабінет», «Електронний суд», відеоконференцзв`язок) почали функціонувати лише 05 жовтня 2021 року, тоді як постанову Верховним Судом по справі №820/5473/17 було прийнято 16.07.2020 року. 
Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо перегляду судового рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск такого строку з поважних причин.
Частиною четвертою статті 366 КАС України встановлено, що крім випадків, визначених статтею 169 цього Кодексу, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами також повертається заявникові без розгляду, якщо заява подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 363 цього Кодексу, і суд відхилив клопотання про його поновлення.
Отже, строк на подання заяви про перегляд може бути поновлено судом у разі наведення поважних причин його пропуску.
Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Однак, закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.
Відтак, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані із дійсними, істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Колегія суддів зазначає, що у практиці Верховного Суду неодноразово, зокрема, у постановах від 11 липня 2019 року у справі №0940/1181/18, від 31 жовтня 2019 року у справі №823/1915/18, від 22 січня 2020 року у справі №826/4464/17, від 16 липня 2020 року у справі №487/3042/16-а, висловлена позиція, згідно якої пропуск відповідного строку на звернення до суду через необізнаність щодо прийнятих актів законодавства або байдужість до своїх прав чи небажання скористатися цим правом не є поважними причинами пропуску строку та, відповідно, підставою для поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом.
Колегія суддів зазначає, що за наслідками апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали, відповідачем не надано належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не наведено поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.
При цьому, колегія суддів зазначає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.
Водночас, як правильно встановлено судом першої інстанції, заявником у клопотанні про поновлення строку не наведено належних та достатніх підстав, за наявності яких причини пропуску встановленого законом строку звернення до суду з даною заявою, можна визнати поважними.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції винесена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом встановлені всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування її не вбачається.
Щодо заяви представника позивача про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн., понесених позивачем під час розгляду апеляційної скарги відповідача, то колегія суддів зазначає таке.
Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Статтею 132 КАС України визначено види судових витрат.
Згідно з частинами першою і другою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Відповідно до статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Колегія суддів акцентує увагу, що питання розподілу судових витрат не є вимогою адміністративного позову, яка направлена на захист порушених суб`єктом владних повноважень прав, свобод або законних інтересів позивача. Розподіл судових витрат має компенсаційний характер і є певною мірою відповідальністю кожної зі сторін за вчинення дій, в тому числі процесуальних, під час розгляду справи. Вирішення цього питання є обов`язком суду, яке вирішується за результатами розгляду справи в залежності від того, яке рішення приймається судом.
У цій справі відповідач у порядку статті 362 КАС України звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка за приписами цієї статті може бути подана учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.
Відповідно до ч. 3 ст. 369 КАС України, у разі залишення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення інші учасники справи можуть вимагати компенсації особою, яка її подала, судових витрат, понесених ними під час провадження за нововиявленими або виключними обставинами.
Колегія суддів звертає увагу, що вимога позивача ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу з відповідача, не відповідає вимогам частини 3 статті 369 КАС України, яка передбачає компенсацію судових витрат у разі залишення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення.
Тобто, у контексті наведеного, колегія суддів констатує, що хоч мотиви заяви відповідача стосуються перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, однак заяву по суті вирішено не було, судове рішення за наслідками її розгляду прийнято не було, у відповідності до ст. 368 КАС України.
Заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами було повернуто заявникові без розгляду, з мотивів пропущення строку подання такої заяви (ч. 4 ст. 366 КАС України), провадження за нововиявленими обставинами у справі №520/566/19 відкрито не було. 
За таких обставин правові підстави здійснення розподілу судових витрат, зокрема пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги позивачу під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про залишення без розгляду заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими  обставинами, відсутні.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба  залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 по справі № 520/566/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.М. Мінаєва	
Судді	   	В.А. Калиновський    З.О. Кононенко   	

Повний текст постанови складено 31.01.2025 року