КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
апеляційне провадження №33/824/335/2025
справа №363/2742/24

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року                                                                                                          м.Київ
 
 Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 16 жовтня 2024 року
у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , -
 
встановив:
Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №017663 від 31 травня 2024 року 10:02 годин, ОСОБА_1 31 травня 2024 року о 09 годині 45 хвилин у м. Вишгород, вул. Шолуденка, (автомобільна дорога Київ-Овруч) керував транспортним засобом Honda Jazz, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків. Порушив вимоги пункту 2.5 а ПДР України.
Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 16 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.
Не погодившись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.
Вказує, що не визнає свою вину та уважає, що не вчиняв адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення працівниками полії пункту 3 частини 1, частини 3 статті 18, статті 34, статті 35 Закону України "Про національну поліцію".
Вказує на відсутність підстав для вимоги про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки наочно продемонстрував працівникам поліції, що не знаходиться у стані алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_1 та його дружина у суді першої інстанції заявляли, що ОСОБА_1 не вживав алкоголь. Зазначає, що знаходився у нервовому стані, оскільки прямував на похорон до близької людини.
Мотивуючи наведеним, просить суд постанову Вишгородського районного суду Київської області від 16 жовтня 2024 року скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити за відсутності в діях складу адміністративного правопорушення.
Зобов`язати управління Національної поліції у Вишгородському районі Київської області повернути водійське посвідчення, видане на ім`я ОСОБА_1 .
У судовому засіданні 27 січня 2025 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про виклик свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для надання пояснень.
03 лютого 2025 року на адресу Київського апеляційного суду пояснення ОСОБА_3 у яких ОСОБА_3 вказав, що 31 травня 2024 року він був зупинений працівниками поліції як свідок у ході перевірки ОСОБА_4 на стан алкогольного сп`яніння. У присутності ОСОБА_3   від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.
В судовому засіданні ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав, просив суд її задовольнити. Пославшись на статтю 3 Конституції України зазначив, що відмовився від проходження огляду у зв`язку із принциповою позицією.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши відео файл, доданий до протоколу, доводи апеляційної скарги, суд робить висновок, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог пункту 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У разі невиконання вимог пункту 2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до статті 266 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Відповідно до окремих положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103:
2. Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан  сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. 
3. Огляд проводиться: 
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; 
лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). 
6. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.
7. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
8. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №017663 від 31 травня 2024 року 10:02 годин, ОСОБА_1 31 травня 2024 року о 09 годині 45 хвилин у м. Вишгород, вул. Шолуденка, (автомобільна дорога Київ-Овруч) керував транспортним засобом Honda Jazz, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків. Порушив вимоги пункту 2.5 а ПДР України (а.с. 1).
Відповідно до даних направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 травня 2024 року ОСОБА_1 мав такі ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей. Від проходження огляду відмовився (а.с. 3).
Згідно даних письмових пояснень ОСОБА_2 від 31 травня 2024 року убачається, що водій ОСОБА_1 31 травня 2024 року відмовився від проходження огляду у присутності ОСОБА_2 (а.с. 4).
Згідно даних письмових пояснень ОСОБА_3 від 31 травня 2024 року убачається, що водій ОСОБА_1 31 травня 2024 року відмовився від проходження огляду у присутності ОСОБА_3 (а.с. 5).
Згідно даних відеофайлу, доданого до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення убачається, що таким зафіксовано перебіг подій на проміжку часу з 09 години 50 хвилин до ознайомлення ОСОБА_1 із складеними адміністративними матеріалами (10 година 30 хвилин).
Так, на відеозаписі зафіксовано спілкування працівника поліції та ОСОБА_1 . Під час розмови інспектор поліції повідомив ОСОБА_1 про наявність ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та тремтіння пальців рук.
Запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу "Драгер". ОСОБА_1 відмовився. Працівником поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікаря-нарколога у медичному закладі, проте ОСОБА_1 відмовився.
Під час спілкування ОСОБА_1 неодноразово заперечував факт вживання алкогольних напоїв. Відмову від проходження огляду мотивував тим, що не буде проходити огляд, оскільки це його принципова позиція.
Після спілкування з працівниками поліції зупинено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та в їх присутності повторно запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і у медичному закладі. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.
Відповідно до даних акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 31 травня 2024 року убачається, що транспортний засіб Honda Jazz, д.н.з. НОМЕР_1 , тимчасово затримано шляхом його доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул. Ватутіна, 100а, у зв`язку із відмовою водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 6).
Перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині порушень працівниками поліції пункту 3 частини 1, частини 3 статті 18, статті 34, статті 35 Закону України "Про Національну поліцію", апеляційний суд зазначає про таке.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний поважати і не порушувати прав і свобод людини.
Частиною 3 статті 18 вказаного Закону передбачено, що звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.
Відповідно до статті 34 Закону України "Про Національну поліції" поверхнева перевірка як превентивний поліцейський захід є здійсненням візуального огляду особи, проведенням по поверхні вбрання особи рукою, спеціальним приладом або засобом, візуальним оглядом речі або транспортного засобу (частина 1 статті 34 Закону).
Поліцейський для здійснення поверхневої перевірки особи може зупиняти осіб та/або оглядати їх, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа має при собі річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб (частина 2 статті 34 Закону).
Поверхнева перевірка здійснюється поліцейським відповідної статі. У невідкладних випадках поверхневу перевірку може здійснити будь-який поліцейський лише з використанням спеціального приладу або засобу (частина 3 статті 34 Закону)
Поліцейський може здійснювати поверхневу перевірку речі або транспортного засобу (частина 4 статті 34 Закону):
1) якщо існує достатньо підстав вважати, що в транспортному засобі знаходиться правопорушник або особа, свобода якої обмежується в незаконний спосіб;
2) якщо існує достатньо підстав вважати, що в транспортному засобі знаходиться річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб;
3) якщо існує достатньо підстав вважати, що річ або транспортний засіб є знаряддям вчинення правопорушення та/або знаходиться в тому місці, де може бути скоєно кримінальне правопорушення, для запобігання якого необхідно провести поверхневу перевірку.
Поверхнева перевірка речі або транспортного засобу здійснюється шляхом візуального огляду речі та/або транспортного засобу або візуального огляду салону та багажника транспортного засобу. Поліцейський при здійсненні поверхневої перевірки має право вимагати відкрити кришку багажника та/або двері салону (частина 5 статті 34 Закону).
Під час поверхневої перевірки речі або транспортного засобу особа повинна самостійно показати поліцейському вміст особистих речей чи транспортного засобу (частина 6 статті 34 Закону)
При виявленні в ході поверхневої перевірки будь-яких слідів правопорушення поліцейський забезпечує їх схоронність та огляд відповідно до вимог статті 237 Кримінального процесуального кодексу України (частина 7 статті 34 Закону).
Частиною 1 статті 35 Закону України "Про національну поліцію" визначено підстави, за яких працівник поліції може зупиняти транспортні засоби.
Так, згідно частини 1 статті 35 Закону України "Про національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:
1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;
2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;
3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;
4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;
5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;
6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;
7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;
8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;
9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;
10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;
11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.
Із переглянутого відеофайлу убачається, що з боку працівника поліції не убачається порушень прав і свобод ОСОБА_1 під час спілкування із останнім.
Матеріали справи не містять будь-яких звернень, чи скарг ОСОБА_1 у відповідні органи щодо дій працівника поліції, що мали місце 31 травня 2024 року.
Із відеофайлу "VID240531-095524F-000000-000000-0001" установлено, що працівник поліції назвав своє звання, прізвище та посаду.
Окрім цього, під час спілкування вищевказаним відеозаписом зафіксовано спілкування ОСОБА_1 із працівником поліції  щодо підстав зупинки транспортного засобу.
Зокрема, працівник поліції вказав, що транспортний засіб Honda Jazz, яким керував ОСОБА_1 , має пошкодження, а тому підставою для зупинки є перевірка причетності водія до вчинення правопорушення. Працівник поліції вказав, що, можливо, ОСОБА_1 вчинив дорожньо-транспортну пригоду та зник із місця ДТП.
Ураховуючи наведені обставини, апеляційний суд зазначає, що працівник поліції під час спілкування із ОСОБА_1 повідомив причину зупинки його транспортного засобу.
Доводи апеляційної скарги щодо наочного демонстрування працівнику поліції про не перебування у стані алкогольного сп`яніння суд відхиляє, оскільки порядок направлення водії на стан алкогольного сп`яніння та порядок проведення такого огляду врегульовано відповідними нормативно-правими актами, зокрема Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.
Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення та відеофайлу убачається, що працівником поліції під час спілкування із ОСОБА_1 виявлено ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей. Виявлені ознаки працівник поліції озвучив ОСОБА_1 , внаслідок чого запропонував останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Інші доводи апеляційної скарги відхиляються судом, оскільки доказами не підтверджені та їх сутність не є значимою для визначення законності прийнятої постанови, оскільки не впливають на можливість встановлення факту правопорушення, який передбачає настання юридичних наслідків.
За таких обставин, висновки суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є правильними та такими, що відповідають матеріалам справи та зібраним доказам. Підстав для скасування постанови місцевого  суду апеляційним судом не установлено. 
Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 16 жовтня 2024 року залишити без змін.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                                    Н.В. Поліщук