ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 січня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/3861/24	

 Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
  головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
  суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті, ОСОБА_1 
на додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року (суддя Конишева О.В.) в адміністративній справі №280/3861/24 за позовом   ОСОБА_1  до  Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної    служби України з безпеки на транспорті  про визнання протиправною та скасування постанови,- 

                                                В С Т А Н О В И В:      

Рішенням від 28.06.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області від 09.04.2024 № ПШ 045021 про застосування адміністративно-господарського штрафу. Стягнуто на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.
Шкадова Євген  Михайлович  звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив суд ухвалити додаткове рішення про стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Державної служби України з безпеки на транспорті, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14000,00грн. 
Додатковим рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року заяву задоволено частково, а саме: 
стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 3500,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті. 
В іншій частині вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, понесених заявником у зв`язку з наданням останньому правничої допомоги адвокатом, з огляду на надані позивачем докази, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з укладеним договором про надання правової допомоги вартість правничої допомоги становить 14000,0 грн., але враховуючи такі принци як обгрунтованість, співмірність та пропорційність, суд дійшов висновку про те, що на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу у загальному розмірі 3500,0грн. 
Не погодившись з додатковим рішенням суду першої  інстанції, Держава   служба 
України з безпеки на транспорті подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати додаткове рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу. 
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що представником позивача не було аргументовано вартість послуг суми гонорару за надання правничої допомоги. Зазначено, що відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. 
Також апеляційну скаргу на додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.11.2024 року було подано позивачем, в якій останній просив скасувати додаткове рішення та ухвалити нове, яким заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідно до ч.7 ст.134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.  В даному випадку жодних заперечень чи клопотань щодо зменшення витрат на правничу допомогу до ухвалення додаткового рішення від відповідача до суду першої інстанції не надходило, а тому підстав для зменшення суми витрат на правничу допомогу були відсутні. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг з огляду на таке.
Частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС    України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому    статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно зі    статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
З аналізу положень   статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України    вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з розглядом справи судом першої інстанції позивачем понесені витрати на правничу допомогу.
Так, 17.04.2024 року між позивачем та адвокатом Михайлишин А.І.  було укладено договір про надання правничої допомоги. 
Відповідно до додатку 1 до Договору про надання правничої допомоги сторони договору про наданні правничої допомоги № б/н від 17.04.2024, Михайлишин Анатолій Іванович ("Адвокат") з однієї сторони, та ШКАДОВ ЄВГЕН МИХАЙЛОВИЧ ("Клієнт") з іншої сторони, погодили тарифи на надання правничої допомоги, а саме:
зустріч та усна консультація Клієнта, ознайомлення з матеріалами справи, проведення адвокатом юридичного аналізу змісту спірних правовідносин, змісту позовної заяви та опрацювання правничої позиції та захисту інтересів клієнта, визначення обсягу доказів та їх систематизація, а також підготовка адвокатом позовної заяви та направлення її до суду - 7000 грн.
підготовка та подання апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу - 7000 грн.
представництво інтересів клієнта у суді - 2000 грн. за одне судове засідання.
Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг Адвокатом були надані послуги:
зустріч та усна консультація Клієнта, ознайомлення з матеріалами справи, проведення адвокатом юридичного аналізу змісту спірних правовідносин, змісту позовної заяви та опрацювання правничої позиції та захисту інтересів клієнта, визначення обсягу доказів та їх систематизація, а також підготовка адвокатом позовної заяви та направлення її до суду - 7000 грн. 
Крім того, відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг від 21.08.2024 Адвокатом були надані послуги:
підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу -7000,00 грн.
Відповідно до сталої позиції Верховного Суду при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі “East/West Alliance Limited” проти України”, заява №19336/04).
Надаючи оцінку заявленим до відшкодування витрат на правничу допомогу, на предмет їх обгрунтованості та співмірності з розглядом справи, суд першої інстанції правильно виходив з того, що надання правничої допомоги, яка складається із зустрічі та усної консультації Клієнта, ознайомлення з матеріалами справи, проведення адвокатом юридичного аналізу змісту спірних правовідносин, змісту позовної заяви та опрацювання правничої позиції та захисту інтересів клієнта, визначення обсягу доказів та їх систематизація за своєю природою входять до надання послуг зі складання позовної заяви, що передбачає вивчення та опрацювання необхідної кількості документів, аналіз законодавства та судової практики, підготовка правової позиції та узгодження її з Клієнтом.
У даному випадку, як правильно зазначив суд першої інстанції, виходячи з категорії цієї справи, предмету спору, обсягу та характеру наданих  адвокатом послуг, заявлені до відшкодування витрати у розмірі 7000,0грн. є не співмірними зі складністю адміністративної справи та часом витраченим на надання правничої допомоги, у зв`язку з чим підлягають зменшенню до 3500,00 грн.
Стосовно заявлених до відшкодування витрат в іншій частині, а саме 7000,0грн. за підготовку та подання відзиву на апеляційну скаргу, суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що у спірному випадку, шляхом ухвалення додаткового рішення, судом вирішується питання про стягнення судових витрат понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, які не були розглянуті при прийнятті рішення, у зв`язку з чим не можуть бути задоволені вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу, які понесені позивачем під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.
Щодо аргументів відповідача про неспівмірність стягнутих судом витрат на правничу допомогу та не підтвердження цих витрат належними доказами, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що вказуючи на не співмірність стягнутих витрат із складністю справи, відповідач не вказує про те, який гонорар адвоката є справедливим у контексті складності цієї справи, та який зазвичай застосовуються при визначенні винагороди адвоката. 
Відповідно до  статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»  гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
У спірному випадку Договором визначено порядок формування вартості послуг (гонорар адвоката).
Отже, умови щодо встановленого договором розміру гонорару адвоката відповідають приписам ст. 30 Закон України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» та п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України.
У свою чергу, доказами наданих позивачу послуг з правничої допомоги, на стадії розгляду судом першої інстанції, є договір про надання правничої допомоги, додаток №1 до Договору, акти виконаних робіт.
Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування додаткового рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Державної служби України з безпеки на транспорті та ОСОБА_1 залишити без задоволення, а додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року в адміністративній справі №280/3861/24 – без змін.
 Постанова     суду набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України. 

Постанова складена у повному обсязі 23.01.2025 
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк