УХВАЛА
 
08 січня 2025 року
м. Київ
 
справа № 681/1648/23
провадження № 61-16670ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Возна Жанна Анатоліївна, на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 29 травня 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 28 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , 
у якому просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь грошову компенсацію вартості частини автомобіля «CITROEN JUMPY», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , 
у розмірі 152 000,00 грн та вартості причепа до легкового автомобіля марки КНОТТ моделі 31, 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , 
 розмірі 7 000,00 грн. 
 
Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 29 травня 
2024 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду 
від 28 жовтня 2024 року, позов ОСОБА_2 задоволено.
 
Здійснено поділ спільного майна подружжя, а саме: автомобіля «CITROEN JUMPY», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , транспортного засобу (причепа до легкового автомобіля) марки КНОТТ моделі 31, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 .
 
Виділено в натурі ОСОБА_1  транспортний засіб (причіп до легкового автомобіля) марки КНОТТ, моделі 31, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , вартістю 14 000,00 грн.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію частини вартості причепу до легкового автомобіля марки КНОТТ в сумі 7 000,00 грн.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості частини відчуженого автомобіля «CITROEN JUMPY», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у розмірі 152 000,00 грн.
 
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
06 грудня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Возна Ж. А., засобами поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 29 травня 
2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 28 жовтня 2024 року 
в цій справі, в якій представник заявника, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права 
та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 29 травня 2024 року 
та постанову Хмельницького апеляційного суду від 28 жовтня 2024 року і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах 
з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, який встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис ЦПК України також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. 
 
Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
Згідно з частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
 
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України 
на 2024 рік» з 01 січня 2024 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 3 028,00 грн.
 
Предметом спору у цій справі є поділ спільного майна подружжя, а саме  автомобіля марки «CITROEN», моделі «JUMPY», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , 
та причепу марки КНОТТ 31, 2015 року, державний номерний знак НОМЕР_3 .
 
Ціна позову становить 159 000,00 грн ( частина від 318 000,00 грн), яка станом 
на 01 січня 2024 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028 грн х 250 = 757 000,00 грн).
 
Отже, зазначена справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 
(3 028,00 грн х 250 =757 000,00 грн).
 
Тому відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України справа 
не підлягає касаційному оскарженню.
 
У касаційній скарзі заявника відсутні посилання на зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки, як і на докази на їх підтвердження.
Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, 
які б свідчили про необхідність перегляду судових рішень у цій справі у касаційному порядку.
 
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України, є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Оскільки представник заявника оскаржив судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Возна Жанна Анатоліївна, на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 29 травня 2024 року 
та постанову Хмельницького апеляційного суду від 28 жовтня 2024 року у справі 
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, відмовити.
 
Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                            В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська