ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року	Львів	Справа № 460/8906/24 пров. № А/857/27353/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя                                  Довга О.І.,
суддя                                                       Глушко І.В., 
суддя                                                     Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2024 року (головуючий суддя Недашківська К.М., м.Рівне) у справі № 460/8906/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
13.06.2024 позивач ( ОСОБА_1 ) звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (відповідач), в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, яка полягає у не зарахуванні при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 заробітної плати за період страхового стажу з 19.01.2002 по 27.07.2003, з 11.09.2003 по 10.09.2004, з 05.11.2004 по 04.11.2005, з 28.01.2006 по 27.01.2007, з 24.03.2007 по 23.03.2008, з 01.07.2008 по 23.06.2010, з 14.07.2010 по 03.07.2011, з 30.07.2011 по 01.06.2012, з 26.06.2012 по 11.05.2013, з 18.06.2013 по 13.04.2014, з 06.06.2014 по 09.03.2015, з 19.05.2015 по 12.12.2015 на підставі довідок про заробітну плату для обчислення пенсії від 06.08.2019 №№03-08/382, 03-08/383, 03-08/384, виданих державним унітарним підприємством міста москва «мосгортранс»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 08.01.2022 з урахуванням заробітної плати за період страхового стажу з 19.01.2002 по 27.07.2003, з 11.09.2003 по 10.09.2004, з 05.11.2004 по 04.11.2005, з 28.01.2006 по 27.01.2007, з 24.03.2007 по 23.03.2008, з 01.07.2008 по 23.06.2010, з 14.07.2010 по 03.07.2011, з 30.07.2011 по 01.06.2012, з 26.06.2012 по 11.05.2013, з 18.06.2013 по 13.04.2014, з 06.06.2014 по 09.03.2015, з 19.05.2015 по 12.12.2015 на підставі довідок про заробітну плату для обчислення пенсії від 06.08.2019 №№03-08/382, 03-08/383, 03-08/384, виданих державним унітарним підприємством міста москва «мосгортранс».
Позов обґрунтовує тим, що відповідач, зарахувавши на виконання рішення суду у справі №460/15340/23 спірний період роботи до страхового стажу, протиправно не зарахував заробітну плату за вказаний період на підставі наявних у його розпорядженні довідок про заробітну плату для обчислення пенсії від 18.04.2022 №№38-07/04-187, 38-07/04-189, 38-07/04-190, від 20.09.2022 №03/09-677, виданих Державним унітарним підприємством міста москва «мосгортранс». Із розрахунку коефіцієнтів заробітної плати, з якого обчислюється відповідний коефіцієнт заробітної плати, вбачається, що дохід (заробітна плата) за цей період відображена у нульовому обчисленні, що негативно впливає на розмір пенсії, безпідставно її понижуючи.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2024 року адміністративним позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, яка полягає у не зарахуванні при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 заробітної плати за період страхового стажу з 19.01.2002 по 27.07.2003, з 11.09.2003 по 10.09.2004, з 05.11.2004 по 04.11.2005, з 28.01.2006 по 27.01.2007, з 24.03.2007 по 23.03.2008, з 01.07.2008 по 23.06.2010, з 14.07.2010 по 03.07.2011, з 30.07.2011 по 01.06.2012, з 26.06.2012 по 11.05.2013, з 18.06.2013 по 13.04.2014, з 06.06.2014 по 09.03.2015, з 19.05.2015 по 12.12.2015 на підставі довідок про заробітну плату для обчислення пенсії від 06.08.2019 №№03-08/382, 03-08/383, 03-08/384, виданих державним унітарним підприємством міста москва «мосгортранс». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 08.01.2022, з урахуванням заробітної плати за період страхового стажу з 19.01.2002 по 27.07.2003, з 11.09.2003 по 10.09.2004, з 05.11.2004 по 04.11.2005, з 28.01.2006 по 27.01.2007, з 24.03.2007 по 23.03.2008, з 01.07.2008 по 23.06.2010, з 14.07.2010 по 03.07.2011, з 30.07.2011 по 01.06.2012, з 26.06.2012 по 11.05.2013, з 18.06.2013 по 13.04.2014, з 06.06.2014 по 09.03.2015, з 19.05.2015 по 12.12.2015 на підставі довідок про заробітну плату для обчислення пенсії від 06.08.2019 №№03-08/382, 03-08/383, 03-08/384, виданих державним унітарним підприємством міста москва «мосгортранс».
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що судом першої інстанції при розгляді справи не було дано оцінку тій обставині, що не врахування довідок про заробітну плату від 06.08.2019 №№03-08/382, 03-08/383, 03 08/384, виданих державним унітарним підприємством міста москва «мосгортранс» має місце не з вини органів Пенсійного фонду України, а через дії російської федерації, зокрема, початок нею військової агресії проти України, що спричинило вихід України з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, і, власне, вихід самої російської федерації з Угоди. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
У відповідності до частини першої  статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України  (КАС) суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення  з огляду на наступні підстави.
Судом встановлені наступні обставини.
Позивач отримує пенсію за віком з 08.01.2022. 
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28.11.2023 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 08.01.2022, зарахувавши до страхового стажу період роботи на території російської федерації з 19.01.2002 по 27.07.2003, з 11.09.2003 по 10.09.2004, з 05.11.2004 по 04.11.2005, з 28.01.2006 по 27.01.2007, з 24.03.2007 по 23.03.2008, з 01.07.2008 по 23.06.2010, з 14.07.2010 по 03.07.2011, з 30.07.2011 по 01.06.2012, з 26.06.2012 по 11.05.2013, з 18.06.2013 по 13.04.2014, з 06.06.2014 по 09.03.2015, з 19.05.2015 по 12.12.2015.
При цьому, рішенням від 28.11.2023 у справі № 460/20103/22 встановлені такі фактичні обставини.
За змістом трудової книжки позивача Серія НОМЕР_1 , дата заповнення 12.07.1984 та вкладишу до трудової книжки Серія НОМЕР_2 , дата заповнення 05.06.2014, ОСОБА_1 в період з 19.01.2002 по 27.07.2003, з 11.09.2003 по 10.09.2004, з 05.11.2004 по 04.11.2005, з 28.01.2006 по 27.01.2007, з 24.03.2007 по 23.03.2008, з 01.07.2008 по 23.06.2010, з 14.07.2010 по 03.07.2011, з 30.07.2011 по 01.06.2012, з 26.06.2012 по 11.05.2013, з 18.06.2013 по 13.04.2014, з 06.06.2014 по 09.03.2015, з 19.05.2015 по 12.12.2015 працював      водієм тролейбуса на регулярних міських пасажирських маршрутах в державному унітарному підприємстві міста москва «мосгортранс».
Записи про періоди роботи позивача в російській федерації, виконані в трудовій книжці, засвідчені чітким відтиском печатки відповідного підприємства та не містить ні виправлень/підтирань, ні інших застережень, які б давали підстави сумніватись у їх правдивості. Протилежного відповідачами не зауважено та судом не встановлено.
Зі змісту вказаних записів трудової книжки вбачається місце розташування підприємств, у яких працював позивач у спірний період, зокрема, м.москва російської федерації.
Таким чином, відомості трудової книжки позивача підтверджують періоди його роботи за межами України у м.москва російської федерації, що відповідачем не заперечувалось в ході розгляду наданих ОСОБА_1 документів.
Позивачем з`ясовано, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області протиправно не зараховано заробітну плату за вказаний період роботи на підставі наявних довідок про заробітну плату для обчислення пенсії від 06.08.2019 №03-08/382, 03-08-383, 03-08/384, виданих Державним унітарним підприємством міста москва «мосгортранс» за період роботи з січня 2002 року по грудень 2015 року.
Відповідач листом від 29.04.2024 №1700-0202/823941 повідомив позивача, що у системі персоніфікованого обліку відсутні відомості про заробітну плату за періоди роботи з січня 2002 року по грудень 2015 року, тому для обчислення пенсії заробітна плата за вказані періоди врахована нульовим сумами.
Вважаючи такі дії органу Пенсійного фонду України протиправними, позивач звернувся в суд першої інстанції з позовом. 
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.
Згідно із положеннями частини 2  статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (Закон № 1058-IV).
Відповідно до статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». 
Статтею 1 Закону № 1058-IV визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до частини 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Колегія суддів зазначає, що страховий стаж, який безпосередньо пов`язаний зі сплатою страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зараховується починаючи з 1 січня 2004 року. До 1 січня 2004 року стаж вимірювався періодом роботи (трудовий стаж). Таким чином до 1 січня 2004 року трудовий стаж (періоди офіційної роботи, які підтверджуються записами в трудовій книжці) автоматично зараховується як страховий стаж.
Приписи частини 4 статті  24 Закону №1058-IV визначають, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. 
Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії врегульовано статтею 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до частини 1 статті 40 зазначеного Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Порядок подання за оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (Постанова № 22-1).
Згідно з вимогами Постанови № 22-1 за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам (абзац другий підпункту 3 пункту 2.1 розділу II ).
Для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення) (абзац перший підпункту 3 пункту 2.1 розділу II).
Тобто, до заяви про призначення пенсії додається, зокрема, довідка про заробітну плату особи за період страхового стажу, а починаючи з 01.07.2000 індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку за формою згідно із додатком 2.
У пункті 2.10 зазначеної Постанови встановлено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.
Відповідно до частини 3 статті 6 Угоди "Про гарантії прав громадян держав - учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення" від 13.03.1992 обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.
Апеляційний суд зазначає, що довідки від 06.08.2019 №03-08-382, 03-08/383,03-08/384 про заробітну плату позивача містять відомості про фактичну суму заробітної плати позивача, а також примітку про те, що страхові внески в соцстрах і пенсійний фонд нараховувались за вказані періоди. Довідки підписані керівником підприємства та головним бухгалтером, а також засвідчені печаткою. Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач протиправно не врахував надані позивачем довідки від 06.08.2019 №03-08-382, 03-08/383,03-08/384 про заробітну плату для обчислення пенсії за період страхового стажу та не здійснив перерахунок розміру його пенсії.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 08.01.2022 з урахуванням заробітної плати за період страхового стажу з 19.01.2002 по 27.07.2003, з 11.09.2003 по 10.09.2004, з 05.11.2004 по 04.11.2005, з 28.01.2006 по 27.01.2007, з 24.03.2007 по 23.03.2008, з 01.07.2008 по 23.06.2010, з 14.07.2010 по 03.07.2011, з 30.07.2011 по 01.06.2012, з 26.06.2012 по 11.05.2013, з 18.06.2013 по 13.04.2014, з 06.06.2014 по 09.03.2015, з 19.05.2015 по 12.12.2015 на підставі довідок про заробітну плату для обчислення пенсії від 06.08.2019 №№03-08/382, 03-08/383, 03-08/384, виданих державним унітарним підприємством міста москва «мосгортранс».
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.
Згідно з  ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308,  311,  315,  316,  321,  322,  325,  328 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2024 року у справі № 460/8906/24 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	І. І. Запотічний