П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/11696/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Тарновецький І.І.  
Суддя-доповідач -  Капустинський М.М.   
20 лютого 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Ватаманюка Р.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
у серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Позовні вимоги мотивовані бездіяльністю відповідача, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті позивачу додаткової винагороди, право на яку передбачено пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", в розрахунку до 100000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 09.03.2022 по 11.04.2022.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року позов задоволено.
Визнано протиправною невиплату Військовою частиною    НОМЕР_1 за період з 09.03.2022 по 11.04.2022 ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у підвищеному розмірі.
Зобов`язано Військову частину  НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 09.03.2022 по 11.04.2022 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 із розрахунку до 100000 грн. на місяць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням раніше   проведених виплат.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
09 березня 2022 року позивач на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №23/дск від 09.03.2022 вибув у відрядження відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №52 від 09.03.2022 з Військової частини НОМЕР_1 до оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » для виконання завдань за призначенням в польових умовах.
Зі змісту довідки №313/ОУВ/2091д від 09 квітня 2022 встановлено, що ОСОБА_1 проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 та приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 09 березня року по 11 квітня 2022 року. Підстава видачі довідки: посвідчення про відрядження від 09.03.2022 №200, бойове розпорядження командування ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 10.03.2022 №313/ОУВ/63т". У довідці зазначено, що у зв`язку з відсутністю гербової печатки оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " дана довідка завіряється лише підписом посадової особи.
26 червня 2024 року позивач звернувся із рапортом до командира Військової частини НОМЕР_1 із рапортом у якому просив командира на підставі постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року виплатити йому додаткову винагороду у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях та заходах, оскільки він брав безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) у період з 09 березня по 11 квітня 2022 року.
Відповідач листом № 3370 від 04.07.2024 відмовив у здійсненні виплати.
Водночас, позивач вважаючи, що має право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії звернувся із цим позовом до суду.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина четверта статті 9 цього Закону).
На виконання Указів Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64 та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
Відповідно до п. 1 Постанови №168 на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до п. 2-1 Постанови №168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Порядок і умови виплати вищезазначеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України визначено Міністром оборони України в Окремому дорученні №912/з/29 від 23.06.2022 (далі Окреме доручення), яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01.06.2022.
Приписами п. 3 Окремого доручення передбачено, що про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах слід надавати довідку, зокрема, командира військової частини, до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець. Згідно з п. 5 Окремого доручення виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. або 30000 грн. необхідно здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (п. 6 Окремого доручення).
Підпунктом 9.7 п. 9 Окремого доручення передбачено, що військовослужбовці, які відмовились виконувати бойові накази (розпорядження) за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника), до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. або 30000 грн. не включаються.
За процедурою, встановленою Окремим дорученням, визначено ряд підстав для не включення військовослужбовців до наказу про виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 у конкретному місяці, зокрема, у разі відмови військовослужбовця виконувати бойові накази (розпорядження) командира та у разі відсутності документів, які підтверджують участь у бойових діях військовослужбовця.
Прийняття Міністром оборони України розпорядження від 23.06.2022 №912/з/29 узгоджується з повноваженнями, визначеними пунктом 17 Порядку № 260, а тому відповідні рішення підлягають врахуванню при вирішення питання про виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168.
Зі змісту рішень Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298 та від 23.06.2022 №912/з/29, а також пунктів 1, 5 розділу XVI Порядку № 260 вбачається, що виплата премії та додаткової винагороди здійснюється на підставі відповідного наказу командира частини, в якому зазначається конкретний перелік військовослужбовців, які набули право на дані виплати, з врахуванням дотримання такими військовослужбовцями норм чинного законодавства та належного виконання ними покладених на них обов`язків.
Постановою №168 визначене право керівника відповідного міністерства встановлювати порядок і умови виплати додаткової винагороди.
Відповідно до п. п. 24 п.10 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №671, міністр оборони України дає обов`язкові для виконання військовослужбовцями, державними службовцями і працівниками апарату Міноборони доручення. Пунктом 17 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, передбачено, що на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватись за окремим рішенням Міністра оборони України.
Під час розгляду справи судом встановлено, що згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №52 від 09.03.2022 позивач вибув у відрядження до оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " АДРЕСА_1 для виконання відповідних завдань за призначенням в польових умовах.
Підстава: наказ командира  Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №23/дск від 09.03.2022.
Зі змісту довідки №313/ОУВ/2091д від 09 квітня 2022 року судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 та приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 09 березня року по 11 квітня 2022 року. Підстава видачі довідки: посвідчення про відрядження від 09.03.2022 №200, бойове розпорядження командування ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 10.03.2022 №313/ОУВ/63т". У довідці зазначено, що у зв`язку з відсутністю гербової печатки оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " дана довідка завіряється лише підписом посадової особи.
Водночас, відповідач ставить під сумнів зазначену довідку ОСОБА_1 про безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, зокрема покликається на те, що остання не відповідає вимогам телеграми Міністра оборони України №248/1298 від 25.03.2022, так як не містить посилань на журнали бойових дій та відбиток мокрої печатки органу, що її видав.
Згідно з висновками Верховного Суду, відображеними у постановах від 23 травня 2024 у справі №120/4387/23, від 28 травня 2024 у справі № 120/5170/23, від 08 серпня 2024 у справі №280/2754/23 та від 23 вересня 2024 у справі №120/4138/23, порушення порядку передання документів/обміну між військовими частинами щодо безпосередньої участі військовослужбовця у забезпеченні бойових дій, по забезпеченню заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не свідчить про відсутність у останнього  права на додаткову винагороду.
Так, Верховний Суд у постанові від 23 вересня 2024 у справі №120/4138/23 погодився з висновками суду першої інстанції, який обґрунтовано відхилив доводи відповідача про те, що підставою для нарахування додаткової винагороди є виключно списки за формою згідно з  додатком 2 до наказу №164-АГ, які повинні були направлятись військовою частиною, у відрядженні до  якої перебував позивач. Верховний Суд виходив з того, що останній не може бути позбавлений права на отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі у зв`язку з невиконанням військовою частиною формальних процедур з метою реалізації такого права, адже в іншому випадку на позивача буде покладений тягар негативних наслідків за недотримання відповідного порядку саме  суб`єктом влади.
Довідка №313/ОУВ/2091д від 09 квітня 2022 року, є чинною, не відкликана та не скасована, крім того, не надані належні докази того, що позивач не брав безпосередню участь у бойових діях або заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.
Судом встановлено, що вказана довідка містить підписи наступних посадових осіб військового управління: начальника штабу - заступника командувача оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", начальника адміністративної групи оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", начальника відділу підтримки військ (сил) оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".
Враховуючи зазначене вище слідує, що довідка №313/ОУВ/2091д від 09 квітня 2022 року, яка видана на підставі бойового розпорядження командувача ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", є допустимим доказом безпосередньої участі позивача (відрядженого військовослужбовця) у бойових діях або заходах забезпечення  національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Відповідач не довів суду протилежне.
Водночас, зміст наданих позивачем документів може ставитись під сумнів лише за наявності прямих та належних доказів недостовірності фіксації його участі у бойових діях чи відповідних заходах, чого судом не встановлено і не доведено відповідачем належними доказами.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Зазначеним вимогам закону рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року відповідає.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не встановлено. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сапальова Т.В.    Ватаманюк Р.В.