Справа № 466/7921/24                                Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є. 
Провадження № 22-ц/811/3212/24                 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Савуляка Р.В.,
суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,
без участі сторін,розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справуза апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 30 вересня 2024 року  у справі за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2024 року, ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»   звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором в сумі 74 280 грн. та судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог покликалося на те, що 25 березня 2023 року між ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС” та ОСОБА_1 , за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1177-3947.
Згідно умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах:   сума кредиту – 18 000,00 грн; строк кредитування – 300 днів; базовий період – 18 днів; знижена % ставка – 2,50 % в день; стандартна % ставка – 3,00 % в день.
Однак ОСОБА_1 , всупереч умовам кредитного договору, та нормам ЗУ «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив взяті на себе зобов`язання, не повернув в повному обсязі кредитні кошти позивачу, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем навіть після спливу строку, встановленого в договорі.
Так, станом на 12 червня 2024 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становив 161 040,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом – 18 000,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 143 040,00 гривень.
При цьому, позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 86 760,00 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 74 280,00 гривень.
Таким чином, з боку ОСОБА_1 по відношенню до позивача має місце порушення зобов`язання, визначеного в Кредитному договорі, що відповідно до статті 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені Кредитним договором або законом.

З врахуванням зазначених обставин, просили стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» загальну суму заборгованості за Кредитним договором № 1177-3947 від 25 березня 2023 року, в розмірі 74 280,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом – 18 000,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 56 280,00 гривень та судові витрати у розмірі 2 422,40 гривень.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 30 вересня 2024 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (код за ЄДРПОУ- 38548598, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки 26, офіс 407, м. Київ, 01133) суму заборгованості за Кредитним договором № 1177-3947 від 25.03.2023 р., в розмірі 18 000 (вісімнадцять тисяч грн. 00 коп.) гривень, з яких: - прострочена заборгованість за кредитом – 18 000,00 гривень.
В решті вимог – відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), на користь Товариства з обмеженою «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (код за ЄДРПОУ- 38548598, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки 26, офіс 407, м. Київ, 01133) судовий збір в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 копійок.
Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржило ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». 
В апеляційній скарзі наголошує, що кредитодавець має законне право на нарахування процентів (згідно п. 4.6 та 10.1 кредитного договору) протягом строку договору, що визначені в п. 4.8 кредитного договору, що останнім і було здійснено та відображено у розрахунку заборгованості (додавався до позовної заяви).
Вважає, твердження суду, що умовами кредитного договору передбачено нарахування неправомірно великої суми компенсації у разі невиконання зобов`язань за договором відповідно п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» не відповідає дійсності та є помилковим зі сторони суду першої інстанції, оскільки проценти за користування кредитом визначено відповідно до ст. 1048, 1054, 1056-1 ЦК України та не є компенсацією у разі невиконання зобов`язань за договором в розумінні п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів».
Крім цього, звертає увагу, що в розділі 8 Кредитного договору передбачена відповідальність Позичальника за неналежне виконання Кредитного договору, та Позивач не нараховував Відповідачу жодних процентів, пеню, штраф або інших платежів за неналежне виконання умов Кредитного договору.
В свою чергу, згідно наданого розрахунку заборгованості, Товариство здійснює лише нарахування по процентам за користування кредитом (згідно п. 4.6 та 10.1 кредитного договору ) в строк договору (згідно п. 4.8 Договору), що погоджений між сторонами.
Вважає, що умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.
Звертають увагу, що після закінчення строку кредитування (18 січня 2024 року) нарахування процентів протягом строку договору припинилося. Вищезазначене вбачається у розрахунку заборгованості, а саме, у графі «Ставка» після 18 січня 2024 року (закінчення строку кредитування) зазначено 0,0 %.
Просять скасувати рішення Шевченківський районний суд м. Львова від 30 вересня 2024 року частині відмови у стягненні простроченої заборгованості за нарахованими процентами та ухвалити нове судове рішення, яким повністю задоволенні позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» загальну суму заборгованості за Кредитним договором № 1177-3947 від 25 березня 2023 р., в розмірі 74 280,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом – 18 000,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 56 280,00 гривень, та судові витрати.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що відповідно до ст.360 ЦПК України не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, є дата складення повного судового рішення – 25 лютого 2025 року.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).
Судом та матеріалами справи встановлено, що 25 березня 2023 року між ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС” та ОСОБА_1 , за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1177-3947.
Згідно умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах:   сума кредиту – 18 000,00 грн; строк кредитування – 300 днів; базовий період – 18 днів; знижена % ставка – 2,50 % в день; стандартна % ставка – 3,00 % в день.
ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного кредитного договору. Даний факт стверджується довідками про перерахування кредитних коштів.

Однак в порушення зазначених вище норм закону та умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 12 червня 2024 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 161 040,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом – 18 000,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 143 040,00 гривень.
ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було прийнято рішення про застосування до відповідача програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 86 760,00 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 74 280,00 гривень.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, врахувавши, що між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису, фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не повернуті,  суд дійшов висновку, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» суму заборгованості за Кредитним договором № 1177-3947 від 25 березня 2023 року заборгованості за тілом кредиту в розмірі 18 000 гривень.
В той же час,  суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в стягненні з ОСОБА_1 процентів за кредитом.
Однак, з таким висновком колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Колегія суддів вважає, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 договір про відкриття кредитної лінії № 1177-3947 від 25 березня 2023 року, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.
ОСОБА_1 ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не заперечував проти укладеного правочину, не спростував факт укладення ним вказаного договору і отримання на підставі вказаного договору кредиту.
Разом з тим, судом встановлено, що відповідач не виконав зобов`язань за кредитним договором, допущену заборгованість ним у встановленому порядку не погашено.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
За змістом ст.ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.
Згідно статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору.
За змістом частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
З огляду на викладене вище, суд першої інстанції прийшов до правильного по суті висновку, що  з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр кредит фінанс» підлягає до стягнення прострочена заборгованість за кредитом в заявленому розмірі 18 000грн.
Приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК України регламентовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язуватися повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Колегія суддів звертає увагу, що у цій справі позивач довів належними і допустимими доказами обставини щодо укладення між банком та ОСОБА_1 кредитного договору, надання позичальнику кредитних коштів, тобто виконання належним чином своїх обов`язків, та прострочення останнім виконання взятих на себе зобов`язань, про що свідчать матеріали справи.
Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 12 червня 2024 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становив 161 040,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом – 18 000,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 143 040,00 гривень.
ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було прийнято рішення про застосування до відповідача програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 86 760,00 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 74 280,00 гривень.
При цьому, суд першої інстанції прийшов до переконання про відмову в стягненні нарахованих відсотків, оскільки  розмір відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки, що в результаті становить 56 280 грн., є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, адже тіло кредиту становить лише 18 000 гривень.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись з наступних підстав.
Відповідно до Паспорту споживчого кредиту інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, затвердженого наказом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» №69-П від 23 листопада 2022 року, який разом з кредитним договором складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, зазначено, що Стандартна ставка – 3.0% в день; Знижена ставка – 2.5% в день. Строк кредитування - 300 календарних днів, Базовий період сплати відсотків - 18 календарних днів. Також зазначено тип процентної ставки – фіксована.
Крім того, вбачається, що у Паспорті споживчого кредиту зазначено, що споживач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних умов кредитування. 
Вищевказане підписано 25 березня 2023 року ОСОБА_1 , шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором A2353.
Вказані умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.
Відповідно до наданого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що:
- у період з 25 березня 2023 року по 11.04.2023 року (включно) ОСОБА_1 нараховувалась знижена процентна ставка 2,5 %, оскільки відповідно до п. 11.1. кредитного договору № 1177-3947 від 25 березня 2023 року протягом першого базового періоду користування кредитом позичальник може скористатися правом користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою;
- 12 квітня 2023 року - застосовано стандартну процентну ставку 3,0 % у зв`язку із простроченою заборгованістю; ОСОБА_1 сплачено кошти у сумі 8 640,00 грн., які зараховані на погашення відсотків;
- у період з 13 квітня 2023 року по 30 квітня 2023 року (включно) ОСОБА_1 нараховувалась пільгова процентна ставка 2,5 %, відповідно до умов кредитного договору;
- 01 травня 2023 року - застосовано стандартну процентну ставку 3,0 % у зв`язку із простроченою заборгованістю; ОСОБА_1 сплачено кошти у сумі 3 800,00 грн., які зараховані на погашення відсотків;
- 02 травня 2023 року - застосовано стандартну процентну ставку 3,0 % у зв`язку із простроченою заборгованістю; ОСОБА_1 сплачено кошти у сумі 3 280,00 грн., які зараховані на погашення відсотків;
- у період з 03 травня2023 року по 18 січня 2024 року (включно) ОСОБА_1 застосовано стандартну процентну ставку 3,0 % у зв`язку із простроченою заборгованістю.
Враховуючи вищенаведене, ТОВ "Укр Кредит Фінанс"було доведено підставність нарахування простроченої заборгованості за нарахованими процентами (143 040,00 гривень) за
користування кредитним договором № 1177-3947 від 25 березня 2023 року, що відобразилось у розрахунку заборгованості, який є чітким, зрозумілим та узгоджується з умовами кредитного договору.
ОСОБА_1 не надано власного розрахунку заборгованості на спростування доводів і розрахунку позивача або об`єктивних доказів про погашення заборгованості та її відсутності.
Відтак, матеріалами справи підтверджується, що позичальник ОСОБА_1 допустив неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором у зв`язку з чим виникла заборгованість в загальному розмірі 161 040 грн., з яких 18 000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 143 040 грн. заборгованість за нарахованими відсотками.
Разом з тим, колегія суддів враховує той факт, що ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було прийнято рішення про застосування до відповідача програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 86 760,00 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 74 280,00 гривень, що відповідає критеріям розумності і справедливості.
Таким чином, помилковим є висновок суду першої інстанції щодо відмови у стягнення відсотків за кредитним договором.
Враховуючи наведене апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у стягненні відсотків з ухваленням в цій частині нового рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки за подання позовної заяви ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, позовні вимоги підлягають задоволенню, тому понесені судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1   в повному обсязі
Враховуючи, що апеляційна скарга ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» підлягає задоволенню, за подання апеляційної скарги ним сплачено судовий збір в розмір 3633,60 грн., тому з відповідача ОСОБА_1 , на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги.
Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» задовольнити.
Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 30 вересня 2024 року в частині відмови у стягненні відсотків  скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість у розмірі 74 280 гривень з яких:
-18 000 грн заборгованість за кредитом;
-56 280 гривень заборгованість за нарахованими процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» »  судовий збір в розмірі 2422,40 грн. в суді першої інстанції та 3633,60 грн. в суді апеляційної інстанції, а всього 6056,00 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 25 лютого 2025 року.

Головуючий:                                                                        Савуляк Р.В.

Судді:                                                                                Мікуш Ю.Р.

                Приколота Т.І.