ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року	Львів	Справа № 380/4757/24 пров. № А/857/20235/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
Головуючого судді –                                                   Ніколіна В.В.,
суддів –                                                             Гудима Л.Я., Матковської З.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 липня 2024 року (суддя – Сподарик Н.І., м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області про визнання протиправними дій, 

                                                         ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у березні 2024 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області, в якому просив: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії на підставі пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», про яке повідомлено Головним управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та оформлено Рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за №133850000530 від 30.01.2024; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та зарахувати до пільгового стажу за списком №2, що надає право на пенсійне забезпечення на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи із 27.07.1985, до 25.10.1985, із 04.11.1985 по 12.12.1987, із 27.07.1985 по 21.08.1992 та із 04.11.1985 по 12.12.1987 та призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за 24.01.2024. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 24.01.2024 звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із документами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». ГУ ПФУ в Запорізькій області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років за №133850000530 від 30.01.2024, не зарахувавши до пільгового стажу по Списку №2 період роботи з 10.02.1988 по 06.01.1994 та з 01.05.1996 по 02.12.1997, оскільки зразки довідки про підтвердження наявного трудового стажу не відповідають додатку №5 Постанови №637 від 12.08.1993 «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній». Зазначив, що період з 27.07.1985 по 21.08.1992 має бути зарахований до пільгового стажу за Списком №2, тому що до цих періодів не застосовується вимога щодо атестації робочих місць. Також до пільгового стажу повинен бути зарахований період служби із 04.11.1985 по 12.12.1987 у збройних силах Радянської армії, так як позивач був призваний у збройні сили із професії, яка відноситься до списку №2 та після закінчення служби продовжив працювати по даній роботі, яка відноситься до Списку №2. Період із 21.08.1992 по 02.12.1997 слід зараховувати до пільгового стажу за Списком №2 у відповідності до атестації робочих місць, які позивачем було надано відповідачу.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03 липня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області №133850000530 від 30.01.2024. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.01.2024, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 2 періоди його роботи з 27.07.1985 по 25.10.1985, 04.11.1985 по 12.12.1987, з 10.02.1988 по 10.01.1993, з 11.01.1993 по 06.01.1994, з 01.05.1996 по 02.12.1997.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що до заяви ОСОБА_1 надав довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії №45-15, №46-15, №47-15 від 19.02.1998, виданих АТЗТ «Компанія УкрСібнефтегазгеологія» за період пільгової роботи з 10.02.1988 року по 06.01.1994 рік та з 01.05.1996 по 02.12.1997 , які не відповідають зразку довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній згідно Додатку №5 Постанови №637 від 12.08.1993 «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній». Документи про результати атестацій робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах до заяви не додані. Розглянувши матеріали електронної пенсійної справи заявника встановлено, що ОСОБА_1 отримував пенсію по інвалідності ІІІ групи внаслідок загального захворювання з 28.02.2018 по 28.02.2023 відповідно до виписок із актів огляду МСЕК (наявні в ЕПС). Виплата пенсії припинена з 01.03.2023 відповідно особистої заяви пенсіонера про небажання проходити МСЕК. Оскільки на момент звернення за перерахунком пенсії ОСОБА_1 пенсію не отримував (не був пенсіонером), заява повинна бути на нове призначення пенсії, а не на перерахунок. З огляду на вищезазначене, прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в проведенні заявленого перерахунку пенсії.
Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 24.01.2024 ОСОБА_1 звернувся за місцем реєстрації до Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області із заявою щодо переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком Список №2.
У відповідності до Порядку 22-1 підрозділом, відповідальним за розгляд заяви позивача від 24.01.2024 та винесення відповідного рішення було визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
За результатами розгляду поданих документів управлінням було прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії від 30.01.2024 № 133850000530.
У вказаному рішенні зазначено таке:
«…До заяви ОСОБА_1 надав довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії №45-15, №46-15, №47-15 від 19.02.1998 року, виданих АТЗТ «Компанія УкрСібнефтегазгеологія» за період пільгової роботи з 10.02.1988 року по 06.01.1994 рік та з 01.05.1996 рік по 02.12.1997 рік, які не відповідають зразку довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній згідно Додатку №5 Постанови №637 від 12.08.1993 року (зі змінами) «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Документи про результати атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах до заяви не додані.
Розглянувши матеріали електронної пенсійної справи заявника встановлено, що ОСОБА_1 отримував пенсію по інвалідності ІІІ групи внаслідок загального захворювання з 28.02.2018 року по 28.02.2023 рік відповідно до виписок із актів огляду МСЕК (наявні в ЕПС). Виплата пенсії припинена з 01.03.2023 року відповідно особистої заяви пенсіонера про небажання проходити МСЕК. Оскільки на момент звернення за перерахунком пенсії ОСОБА_1 пенсію не отримував (не був пенсіонером), заява повинна бути на нове призначення пенсії, а не на перерахунок.
З огляду на вищезазначене, прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в проведенні заявленого перерахунку пенсії…».
Так як встановлено судом, у період з 27.07.1985 прийнятий помічником бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння скважин на нафту і газ четвертого розряду у Прилуське управління бурових робіт «Укрнефть» (наказ №77 від 27.07.21985 та звільнений 25.10.1985 (наказ №104 від 04.10.1985) у зв`язку з призовом в ряди радянської армії.
У період з 04.11.1985 по 12.12.1987 проходив військову службу в рядах радянської армії.
10.02.1988 прийнятий помічником бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння скважин на нафту і газ четвертого розряду в партію глибокого буріння №3.
15.05.1989 переведений бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння скважин на нафту і газ четвертого розряду в партію глибокого буріння №2.
10.10.1991 переведений бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння скважин на нафту і газ 5 розряду. Працював до 10.01.1993.
11.01.1993 переведений машиністом цементувального апарату по 6 розряду в цех кріплення скважин.
06.01.1993 звільнений відповідно до п. 1 ст. 33 КЗпП рф.
01.05.1996 прийняти машиністом парової пересувної депарафінізаційної установки по 5 розряду в цех автотракторної та спеціальної техніки.
02.12.1997 звільнений у зв`язку з закінченням строку трудового договору.
Зазначене підтверджується записами у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 .
Позивач вважаючи оскаржуване рішення протиправним, звернувся з відповідним позовом до суду.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що до пільгового стажу позивача слід зарахувати спірні періоди його роботи з 27.07.1985 по 25.10.1985, 04.11.1985 по 12.12.1987, з 10.02.1988 по 10.01.1993, з 11.01.1993 по 06.01.1994, з  01.05.1996 по 02.12.1997.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-ІV).
Згідно з статтею 1 Закону № 1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених вказаним Законом.
Статтею 4 Закону № 1058-ІV передбачено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Стаття 8 Закону № 1058-ІV передбачає право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV встановлено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з пунктом «в» статті 55 Закону № 1788-XII право на пенсію мають робітники, майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання, - за списком професій, посад і виробництв, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту «б» частини першої статті 13 цього Закону.
Згідно з пунктом «б» частини 2 статті 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до ч.6 ст.56 Закону № 1788-XII при призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Згідно з матеріалами справи, позивачем досягнуто пенсійного віку 55 років.
Згідно з частиною 4 статті 13 Закону № 1788-XII порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону (до 01.01.1992) на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 цього Закону.
Відповідно до статті 100 Закону № 1788-XII особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.
Згідно з статтею 62 Закону № 1788-XII та п.п.1, 2, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій (їх правонаступників). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Згідно з пунктом 10 Порядку №637 застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок №383), для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Судом встановлено, що позивач у період з 04.11.1985 по 12.12.1987 проходив службу в лавах радянської армії, що підтверджується записами у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 .
Таким чином, служба в лавах радянської армії має бути зарахована до стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Так як встановлено судом, у період з 27.07.1985 прийнятий помічником бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння скважин на нафту і газ четвертого розряду у Прилуське управління бурових робіт «Укрнефть» (наказ №77 від 27.07.21985 та звільнений 25.10.1985 (наказ №104 від 04.10.1985) у зв`язку з призовом в ряди радянської армії.
У період з 04.11.1985 по 12.12.1987 проходив військову службу в рядах радянської армії.
10.02.1988 прийнятий помічником бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння скважин на нафту і газ четвертого розряду в партію глибокого буріння №3.
15.05.1989 переведений бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння скважин на нафту і газ четвертого розряду в партію глибокого буріння №2.
10.10.1991 переведений бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння скважин на нафту і газ 5 розряду. Працював до 10.01.1993.
11.01.1993 переведений машиністом цементувального апарату по 6 розряду в цех кріплення скважин.
06.01.1994 звільнений відповідно до п. 1 ст. 33 КЗпП рф.
01.05.1996 прийняти машиністом парової пересувної депарафінізаційної установки по 5 розряду в цех автотракторної та спеціальної техніки.
02.12.1997 звільнений у зв`язку з закінченням строку трудового договору.
Згідно з розділом IV затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» посада помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту та газ, на якій працював позивач передбачена Списком №2.
Вказаний стаж роботи позивача із шкідливими і важкими умовами праці підтверджується записами в його трудовій книжці за професією, що включена до Списку №2 і період її виконання.
Отже, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992.
Відтак, враховуючи період роботи позивача, а саме з 27.07.1985 по 25.10.1985 та з 27.07.1985 по 10.01.1993 застосуванню підлягають Списки №1 та №2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173.
Таким чином, суд встановив, що трудовою книжкою позивача підтверджено період роботи з 27.07.1985 по 25.10.1985 та з 10.02.1988 по 10.01.1993 на посаді помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту та газу 4 розряду в партії глибокого буріння та з 11.01.1993 по 06.01.1994, машиніста (моториста) цементувального апарату по 6 розряду в цех кріплення скважин та з  01.05.1996 по 02.12.1997 на посаді машиніста (моториста) парової пересувної депарафінізаційної установки по 5 розряду, тобто на посадах які включені в списки посад зі шкідливими умовами праці, робота на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Тобто, вказаний період роботи позивача повинен враховуватись при розрахунку пільгового стажу.
При цьому, слід відхилити доводи апелянта щодо необхідності надання позивачем уточнюючих довідок для підтвердження пільгового стажу, оскільки в трудовій книжці позивача наявні необхідні записи про період та характер виконуваної ним роботи, в тому числі на посадах, робота на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Також суд зауважує, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах за нормами   ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення"   застосовується п. 109 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.72 року (далі - Положення), за яким періоди служби у складі Збройних Сил СРСР, в органах міліції (тощо) прирівнюються за вибором особи чи до роботи, яка передувала, чи до роботи, яка була одразу після військової служби, а навчання в професійно-технічному закладі зараховується до роботи, яка була після його закінчення.
Законом України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби»   передбачено, що під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або обіймала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах.
У будь-якому разі час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не мають перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.
Судом встановлено, що позивач у період з 04.11.1985 по 12.12.1987 проходив службу в лавах радянської армії, що підтверджується записами у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 .
Таким чином, служба в лавах радянської армії має бути зарахована до стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Отже, період проходження строкової військової служби з 04.11.1985 по 12.12.1987 в радянській армії, підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача.
Такі висновки суду у даній справі відповідають правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 08.05.2018 (справа №559/484/17), 10.07.2018 (справа №359/305/17), від 12.02.2019 (справа №337/1297/17).
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що при призначенні позивачу пенсії за необхідно було провести взаємне зарахування періодів роботи на посадах, передбачених статтями 13 та 55 Закону № 1788-XII, відповідно до частини 6 статті 56 цього Закону.
Щодо ненадання документів про результати атестації робочих місць на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, слід вказати наступне.
Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731, затверджений Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (надалі - Порядок №383).
Відповідно до пунктів 3 та 4 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).
Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 N 442 442-92-п (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.
Зазначена постанова 442-92-п набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.
Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.
У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць 442-92-п), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками 36-2003-п, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку 442-92-п.
Якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць 442-92-п. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.
У разі непідтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами чергової атестації, проведеної протягом 5 років з дати проведення попередньої атестації, до пільгового стажу зараховується період роботи на даному підприємстві, в установі чи організації до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення чергової атестації, якою відповідне право не підтверджене. Пунктом 10 Порядку №383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637.
Відповідно до пунктів 1-2, 4 та 6 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (надалі – Порядок №442), атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.
Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
Отже, із аналізу наведених положень законодавства слідує, що період роботи до 21 серпня 1992 року включно незалежно від подальшого проведення атестації робочого місця зараховується до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах,  за умови включення відповідної посади або професії до відповідних Списків. Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду та період і характер виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
В постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
При цьому, твердження пенсійного органу щодо недотримання заявником встановленого порядку звернення за перерахунком пенсії, оскільки останній звернувся із заявою про перерахунок пенсії, суд відхиляє як безпідставні та необґрунтовані, оскільки відповідачем не заперечується факт того, що заява позивача відповідала Додатку 3 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Отже, заява позивачем заповнена у відповідності до додатку 3 Порядку № 22-1.
Апеляційний суд резюмує, що до пільгового стажу позивача слід зарахувати спірні періоди його роботи з 27.07.1985 по 25.10.1985, 04.11.1985 по 12.12.1987, з 10.02.1988 по 10.01.1993, з 11.01.1993 по 06.01.1994, з  01.05.1996 по 02.12.1997.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про часткове задоволення адміністративного позову.
В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.
Міркування і твердження апелянта не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.
Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 липня 2024 року у справі №380/4757/24 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	В. В. Ніколін 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	З. М. Матковська