Ухвала
про залишення скарги без руху
17 березня 2025 року
м. Київ
справа № 725/1902/21
провадження № 51-921 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівців від 25 березня 2024 року та вирок Чернівецького апеляційного суду від 06 грудня 2024 року, 
встановив:
Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівців від 25 березня 2024 року  ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,засуджено до покарання:
 - за ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі - КК) у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
- за ч. 2 ст. 307 КК у виді позбавлення волі на строк 7 років з  конфіскацією майна, окрім житла. 
На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна, окрім житла.
Також цим вироком засуджено ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , рішення щодо яких у касаційному порядку не оскаржуються.
Вироком Чернівецького апеляційного суду від 06 грудня 2024 року вирок суду першої інстанції скасовано в частині призначеного покарання та ухвалено в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_5 засуджено до покарання:
- за ч. 2 ст. 309 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
- за ч. 2 ст. 307 КК у виді позбавлення волі на строк 8 років з  конфіскацією майна, окрім житла. 
На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна, окрім житла.
Не погоджуючись з оскаржуваними рішеннями судів стосовно засудженого ОСОБА_5 захисник ОСОБА_4 оскаржив їх в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального Кодексу (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
Відповідно до статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;
 - скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
 - скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
 - змінити судове рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Однак, у касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 просить:
- скасувати вироки судів першої та апеляційної інстанцій;
- визнати докази недопустимими;
- визнати ОСОБА_5 невинуватим та виправдати його за ч. 2 ст. 307 КК;
- закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК;
- визнати ОСОБА_5 винним за ч. 2 ст. 309 КК, чим допускає неузгодженість своєї позиції та невідповідність з вимогами статті 436 КПК, яка визначає повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
При цьому захисник не враховує вимоги  ч. 1 ст. 433 КПК, відповідно до яких суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, які не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Крім того, заявляючи у касаційній скарзі вимогу про визнання ОСОБА_5 винуватим за ч. 2 ст. 307 КК саме на стадії касаційного перегляду, захисник не зазначає, якими нормами КПК він керується, з огляду на повноваження суду касаційної інстанції, передбачені ст. 436 КПК. 
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 . 
Таким чином, недодержання засудженим вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.
Відповідно до статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
При повторному зверненні до суду захисником має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нової касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень статті 427 КПК. 
З урахуванням наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника   ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали. 
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                             ОСОБА_3