У х в а л а
Іменем України
31 січня 2025 року
м. Київ
Справа № 757/37647/20-ц
Провадження № 61-15625ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження
за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржниця) 
на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року
у справі за позовом скаржниці до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерства юстиції України за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, - Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Новоодеської міської ради, Головного управління Держгеокадастру Миколаївської області, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру - про визнання протиправним рішення органу влади та відшкодування майнової шкоди і
в с т а н о в и в:
1.           У вересні 2020 року скаржниця звернулася до суду з позовною заявою про визнання протиправним рішення органу влади та відшкодування майнової шкоди.
2.           23 квітня 2021 року Печерський районний суд міста Києва ухвалив рішення, згідно з яким відмовив у задоволенні позову.
3.           5 червня 2024 року, не погодившись із зазначеним рішенням, скаржниця подала апеляційну скаргу. Додала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Мотивувала так:
-                   після отримання судової повістки від 22 березня 2021 року скаржниця неодноразово зверталася до суду рекомендованим листом з проханням повідомити результати розгляду справи, на що суд не відреагував;
-                   рішення суду першої інстанції не отримала, у справі немає повідомлення про його вручення під підпис;
-                   у 2021 році скаржниця не могла особисто звернутися до суду, бо в державі була епідемія, суди не працювали, а у 2022 - 2024 роках тривала війна. Тому звернутися до суду змогла лише 13 травня 2024 року. Тоді її повідомили, що рішення у справі ухвалене у 2021 році, та надали його копію.
4.           17 жовтня 2024 року Київський апеляційний суд постановив ухвалу, згідно з якою відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою скаржниці. Мотивував так:
-                   поступове пом`якшення карантинних заходів розпочалося 11 травня 2020 року;
-                   ведення бойових дій на території Київської області згідно з даними Міністерства оборони України відбувалося до 2 квітня 2022 року. Київський апеляційний суд з 2 травня 2022 року працює у звичайному режимі;
-                   скаржниця не навела причин неможливості подання апеляційної скарги за допомогою засобів поштового або електронного зв`язку після складення повного тексту рішення суду першої інстанції та до моменту її подання 5 червня 2024 року.
5.           17 листопада 2024 року скаржниця подала до Верховного Суду касаційну скаргу. Просила скасувати ухвалу апеляційного суду та «зобов`язати цей суд розглянути апеляційну скаргу».
6.           Верховний Суд вважає, що підстав для відкриття касаційного провадження немає.
6.1.       За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.
6.2.       Незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили (частина друга статті 358 ЦПК України).
6.3.       Сплив річного строку з дня складення повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Процесуальне обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку є імперативним. З огляду на винятки з нього, передбачені частиною другою статті 358 ЦПК України, суд має з`ясувати, (а) чи подала апеляційну скаргу особа, не повідомлена про розгляд справи або не залучена до участі у ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; (б) чи пропустила особа строк на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили (див., зокрема, постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 квітня 2021 року у справі № 186/972/18 (провадження № 61-19251св20), Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 грудня 2023 року у справі № 200/13452/18 (провадження № 61-8954св23)).
6.4.       Стаття 6 Конвенції гарантує право на процесуальну справедливість, тобто на розгляд справи відповідно до правил процесуального закону, визначених на національному рівні, за умови, що ті правила відповідають мінімальним конвенційним гарантіям, встановленим у цій статті. Приписи частини другої статті 358 ЦПК України є доступними, чіткими та зрозумілими. Наслідки їхньої дії були передбачуваними для скаржниці.
6.5.       Позивач (заявник, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) із великим ступенем зацікавленості має проявляти інтерес до ходу розгляду судом ініційованої ним справи або відповідного судового провадження. За відсутності обставин непереборної сили ігнорування позивачем (заявником) протягом тривалого періоду часу провадження, відкритого за його позовною заявою (заявою, скаргою), є проявом недобросовісної поведінки та порушенням основоположних засад цивільного процесу (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18).
6.6.       Скаржниця подала апеляційну скаргу 5 червня 2024 року, тобто після спливу одного року з дня складення 5 травня 2021 року повного тексту рішення суду першої інстанції від 23 квітня 2021 року. Скаржниця є позивачкою, тому мала проявляти інтерес до розгляду судом ініційованої нею справи, але цього не зробила. Під час карантинних заходів із запобігання поширенню на території України хвороби COVID-19 скаржниця не була позбавлена можливості комунікувати із судом за допомогою засобів поштового чи електронного зв`язку. Бойові дії на території Київської області відбувалося до 2 квітня 2022 року, а Київський апеляційний суд з 2 травня 2022 року працює у звичайному режимі. Тому, подаючи апеляційну скаргу 5 червня 2024 року, скаржниця не обґрунтувала виникнення непереборної сили, через яку не змогла подати ту скаргу вчасно. Апеляційний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження, як це передбачає процесуальний закон. Такі дії узгоджуються з юридичними гарантіями права скаржниці на справедливий суд.
6.7.       У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).
6.8.       Оскільки суд апеляційної інстанції вочевидь правильно застосував приписи статті 358 ЦПК України, і немає розумних сумнівів щодо їхнього застосування чи тлумачення, касаційну скаргу слід визнати необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 260, 261, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд
у х в а л и в :
1.     Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерства юстиції України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, - Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Новоодеської міської ради, Головного управління Держгеокадастру Миколаївської області, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру - про визнання протиправним рішення органу влади та відшкодування майнової шкоди.
2.     Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка цю скаргу подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Судді 	 	Д. А. Гудима	
 	 	Є. В. Краснощоков	
 	 	П. І. Пархоменко