ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого2025 року
м. Київ
справа № 199/8586/23
провадження № 61-11432св24
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (далі - Верховний Суд):головуючого - Крата В. І., суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. (суддя-доповідач),
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргуОСОБА_1 , 
на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2024 року у складі судді Богун О. О. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 липня 2024 року у складі колегії суддів: 
Демченко Е. Л., Барильської А. П., Макарова М. О.,
у справі за позовом  ОСОБА_1 (далі - позивач) до ОСОБА_2 (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний виконавець Лисенко Юрій Олександрович (далі - третя особа), про звільнення майна з-під арешту,
прийняв постанову про таке:
I. Вступ
1.           У жовтні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача за участі третьої особи про звільнення майна з-під арешту. 
2.           Відповідач не заперечував проти позовних вимог.
3.           Суд першої інстанції відмовив у позові і його позицію підтримала апеляційна інстанція.
4.           Позивач оскаржив рішення судів попередніх інстанцій 
в касаційному порядку. Підставою касаційного оскарження вказав те, що суди не врахували висновки, викладені у постановах Верховного Суду, перелік яких навів у касаційній скарзі. Також вказує, що суди не дослідили заяви відповідача про визнання позову та апеляційної скарги.
5.           Оскаржувані судові рішення переглядаються в межах, передбачених статтею 400 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), 
у зв`язку із чим Верховний Суд вирішує питання права, а не факту.
ІІ. Короткий зміст позовних вимог
6.           Позов обґрунтований так:
-                  03 березня 2008 року між відповідачем та Публічним акціонерним товариством «Ерсте Банк» (далі - ПАТ «Ерсте Банк») укладено кредитний договір № 0417/3729/2/11025;
-                  на забезпечення виконання кредитного договору в іпотеку передано майно, а саме: домоволодіння, розташоване на 
АДРЕСА_1 , та прибудинкову територію (земельна ділянка), кадастровий номер на земельну ділянку 1210100000:01:470:0045, площею 0,0552 га, для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яке належить на праві приватної власності відповідачу (далі - нерухоме майно);
-                  у 2008 році позичальник не зміг виконувати умови кредитного договору, що призвело до виникнення простроченої заборгованості, у результаті чого банк скористався правом на захист своїх інтересів як позасудовому, так 
і в судовому порядку; 
-                  20 лютого 2009 року приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис № 699 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: домоволодіння, розташоване на АДРЕСА_1 ;
-                  01 червня 2009 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції 
(м. Дніпро) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження 
№ 13219623 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса. Під час проведення виконавчих дій накладено арешт на предмет іпотеки. Виконавче провадження завершено 09 лютого 2011 року;
-                  22 липня 2011 року повторно відкрито виконавче провадження 
з примусового виконання виконавчого напису № 699, яке завершено 
20 грудня 2013 року;
-                  16 лютого 2010 року рішенням Індустріального районного суду 
м. Дніпропетровська на користь ПАТ «Ерсте Банк» стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 03 березня 2008 року 
№ 014/3729/2/11025 в розмірі 134 863,69 дол. США та судові витрати в розмірі 1 820 грн. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області 
від 22 червня 2010 року рішення Індустріального районного суду 
м. Дніпропетровська від 16 лютого 2010 року змінено, а саме: стягнуто 
з ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 1 067 028,03 грн., в інший частині рішення залишено без змін. Після набрання рішенням суду законної сили видано виконавчий лист про стягнення вказаного боргу;
-                  06 лютого 2012 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 31091382 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-339, яке завершено 19 лютого 2016 року;
-                  також у відповідача є виконавчі провадження зі стягнення боргу на користь інших стягувачів, а саме: ВП № 51590312 з примусового виконання виконавчого листа від 10 грудня 2015 року № 202/3026/15-ц, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення 
з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк (далі - ПАТ «КБ «ПриватБанк») суми боргу у розмірі 
180 449,46 грн. Вказане виконавче провадження перебувало у відділі державної виконавчої служби з 21 липня 2016 року до 27 серпня 2020 року;
-                  ВП №51454705 з примусового виконання виконавчого листа 
від 17 вересня 2013 року № 2/0417/5709/2012, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» суми боргу у розмірі 228 573,22 грн;
-                  ВП № НОМЕР_1 з примусового виконання вимоги від 10 травня 
2019 року № Ф-10865-53/64у, виданої Головним управлінням державної податкової служби (далі - ГУ ДПС) у Дніпропетровській області, про стягнення з  ОСОБА_2 на користь ГУ ДПС у Дніпропетровській області суми боргу у розмірі 21 030,09 грн;
-                  ВП НОМЕР_2 з примусового виконання вимоги від 14 листопада 
2018 року № Ф-10865-53/64, виданої ГУ ДПС у Дніпропетровській області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ГУ ДПС у Дніпропетровській області суми боргу у розмірі 15 819,54 грн;
-                  ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 
від 04 лютого 2015 року замінено сторону виконавчого провадження 
з виконання виконавчого листа № 2-339/2010 з ПАТ «Ерсте Банк» на 
Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» (далі - ПАТ «Фідобанк»);
-                  ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 
від 30 листопада 2020 року замінено стягувача у виконавчому листі 
№ 2-339/2010 з ПАТ «Фідобанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» (далі - ТОВ «Спектрум Ессетс»);
-                  29 квітня 2021 року між ТОВ «Спектрум Ессетс» та Товариством 
з обмеженою відповідальністю «ФК «Айквітас» (далі - ТОВ «ФК «Айквітас») укладено договір про відступлення права вимоги № 29/04-21/2ДВ, відповідно до якого ТОВ «Спектрум Ессетс» відступило ТОВ «ФК «Айквітас», 
а ТОВ «ФК «Айквітас» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту та іпотеки, які укладено між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_2 ;
-                  29 квітня 2021 року між ТОВ «ФК «Айквітас» та позивачем укладено договір про відступлення права вимоги № 29/04/2021-1ДВ, відповідно до якого ТОВ «ФК «Айквітас» відступило позивачу, а останній набув право вимоги заборгованості за договором кредиту та іпотеки, які укладено між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_2 ;
-                  листом-заявою від 29 квітня 2021 року позивач повідомив відповідача про те, що став кредитором та став іпотекодержателем;
-                  18 серпня 2021 року постановою Дніпровського апеляційного суду замінено стягувача у виконавчому листі від 09 серпня 2010 року 
№ 2-339/2010 з ТОВ «Спектрум Ессетс» на позивача;
-                  після переходу права вимоги між ним та боржником досягнуто домовленість щодо добровільно врегулювання заборгованості шляхом переоформлення права власності на предмет іпотеки за ним;
-                  з метою оформлення права власності на нерухоме майно він звертався до нотаріусів у м. Дніпрі, проте йому було відмовлено у проведенні нотаріальних дій через наявність арештів, накладених на предмет іпотеки, які рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2021 року були зняті;
-                  з метою набуття права власності на будинок він звернувся до нотаріуса та дізнався, що існує арешт (заборона), а саме: номер запису про обтяження - 49777036 від 31 березня 2023 року 16:40:21, постанова про арешт майна боржника ВП № НОМЕР_3, видано 31 березня 2023 року, видавник: 
приватний виконавець Лисенко Ю. О., та звернувся до нього з вимогою про зняття арешту, у задоволенні якої було відмовлено.
7.           З урахуванням викладеного позивач просив суд:
-                  зняти арешт з нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 49777036, накладений на підставі постанови приватного виконавця 
Лисенка Ю. О. про арешт майна боржника, ВП № НОМЕР_3 від 31 березня 
2023 року; 
-                  зняти арешт з нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 67024724, накладений на підставі постанови приватного виконавця 
Лисенка Ю. О. про арешт майна боржника, ВП № НОМЕР_3 від 31 березня 
2023 року; 
-                  виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (далі - реєстри) записи про арешт нерухомого майна: а саме 49777036 (спеціальний розділ) від 31 березня 2023 року, № 67024724 від 31 березня 2023 року.
ІII. Короткий зміст оскаржуваних судових рішень
8.           Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2024 року, яке залишене без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 липня 2024 року, в позові відмовлено.
9.           Відмовляючи у позові, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що згідно з листом приватного виконавця Лисенка Ю. О. від 31 серпня 2023 року № 01-29/43906 відсутні правові підстави для зняття арешту з предмета іпотеки, оскільки відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3, за яким заборгованість не сплачено, тому вимоги позивача є необґрунтованими, не доведеними і такими, що не підлягають задоволенню. Крім того,арешти, які накладено 31 березня 
2023 року приватним виконавцем Лисенком Ю. О. на майно, яке позивач просить звільнити, накладені виконавцем в інтересах АТ КБ «ПриватБанк».
IV. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальненні доводи особи, яка подала касаційну скаргу
10.        У касаційній скарзі позивачпросить оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.
11.        Касаційна скарга мотивована такими обставинами:
-                  суди не об`єктивно дослідили обставини справи, не надали належної оцінки усім доказам у справі, не врахували усі надані докази;
-                  суди не дослідили заяви відповідача про визнання позову та апеляційної скарги;
-                  суддя районного суду порушила строк прийняття рішення та видачу його стороні справи;
-           рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду 
м. Дніпропетровська від 04квітня 2022 року у справі № 199/8219/21 аналогічний позовбуло задоволено і арешти зняті, проте це рішення не було належним чином враховане судами, що є порушенням принципу правової визначеності;
-                  судами не було враховано статті 5, 8, 10, 13 ЦПК, порушено статтю 13, 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтю 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права,
-                  ухвала суду першої інстанції про витребування доказів від 31 січня 
2024 року, була постановлена лише після ухвали про повторне відкриття провадження, що підтверджує штучне затягування судового процесу;
-                     суди попередніх інстанційне врахували, що позивач є фактичним власником спірного майна, яке вже було предметом іпотеки, та арешти накладені після того, як він став іпотекодержателем, що суперечить нормам права;
-                  апеляційний суд не врахував надані позивачем докази на підтвердження його права на майно та його звернення до виконавця про зняття арештів;
-                  твердження апеляційного суду про відсутність порушення прав позивача на спірне майно не відповідає наданим доказам і матеріалам справи;
-                  суди не дотрималися принципів справедливості та рівності, оскільки не забезпечили повного та об`єктивного розгляду справи;
-                  твердження апеляційного суду про передачу майна в іпотеку відповідачем є недостовірним і не відповідає фактичним обставинам справи;
-                  неправомірними є твердження судів про те, що арешти накладені 
в інтересах АТ КБ «ПриватБанк» з огляду на укладений 29 квітня 2021 року між ТОВ «ФК «Айквітас» та позивачем договір про відступлення права вимоги;
-                  з цих підстав помилковими є твердження апеляційного суду про пріоритетні вимоги АТ КБ «ПриватБанк»;
-                  суд першої інстанції не врахував, що накладення арештів на майно позивача суперечить статтям 321, 391 Цивільного кодексу України (далі - ЦК));
-                  апеляційний суд не врахував ухвалу про виправлення описки, яка була додана до апеляційної скарги.
V. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
12.        13 вересня 2024 року представник відповідача подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, просив касаційну скаргу задовольнити, зазначивши, що відповідач неодноразово подавав заяви про визнання позовних вимог, які судами проігноровані.
VI. Рух справи у суді касаційної інстанції
13.        12 серпня 2024 року подав до Верховного Суду дві касаційні скарги на рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, оскільки вони подані однією особою на ті самі судові рішення та їх зміст є ідентичним, Верховний Суд розглядає їх як одну касаційну скаргу.
14.        Ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2024 року відкрито касаційне провадження.
15.        Матеріали справи надійшли до Верховного Суду 01 жовтня 2024 року.
16.        Ухвалою Верховного Суду від 18грудня 2024 року справу призначено до судового розгляду.
17.        Третя особа не скористалися своїм правом на подання відзиву на касаційну скаргу.
VII. Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
18.        Відповідно до інформації з реєстрів на ім`я відповідача приватним виконавцем Лисенком Ю. О. накладено арешти на нерухоме майно.
19.        Позивач звертався до приватного виконавця Лисенка Ю. О. щодо наявних виконавчих проваджень щодо боржника та з проханням скасувати арешти та заборони на іпотечне майно.
20.        Відповідно до листа приватного виконавця Лисенко Ю. О. від 31 серпня 2023 року № 01-29/43906 відсутні правові підстави для зняття арешту 
з предмета іпотеки, оскільки відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3, крім того борг та виконавчий збір відповідачем не сплачено.
21.        Іпотекодержателем позивач став за таких обставин.
22.        03 березня 2008 року між відповідачем та ПАТ «Ерсте Банк» укладено кредитний договір № 0417/3729/2/11025, на забезпечення виконання якого 
в іпотеку передано нерухоме майно, яка належить на праві приватної власності відповідачу.
23.        20 лютого 2009 року приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис нотаріуса № 699 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Під час проведення виконавчих дій накладено арешт на предмет іпотеки. Виконавче провадження було завершено. 16 лютого 2010 року рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська на користь ПАТ «Ерсте Банк» стягнуто 
з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 
134 863,69 дол. США та стягнуто судові витрати в розмірі 1 820 грн. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2010 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2010 року змінено, а саме, стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 067 028,03 грн, в інший частині рішення залишено без змін. Після набрання рішенням суду законної сили видано виконавчий лист та відкрито виконавчого провадження, яке завершено.
24.        У відповідача також були відкриті виконавчі провадження із стягнення боргу на користь інших стягувачів, а саме: ВП № 51590312 з примусового виконання виконавчого листа № 202/3026/15-ц від 10 грудня 2015 року, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» суми боргу 
у розмірі 180 449,46 грн. ВП № 51454705 з примусового виконання виконавчого листа № 2/0417/5709/2012 від 17 вересня 2013 року, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення 
з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» суми боргу у розмірі 
228 573,22 грн. ВП № НОМЕР_1 з примусового виконання вимоги 
№ Ф-10865-53/64у від 10 травня 2019 року, виданої ГУ ДПС 
у Дніпропетровській області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь 
ГУ ДПС у Дніпропетровській області суми боргу у розмірі 21 030,09 грн. 
ВП № НОМЕР_4 з примусового виконання вимоги № Ф-10865-53/64у 
від 14 листопада 2018 року, виданої ГУ ДПС у Дніпропетровській області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ГУ ДПС у Дніпропетровській області суми боргу у розмірі 15 819,54 грн.
25.        Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 
від 04 лютого 2015 року замінено сторону виконавчого провадження 
з виконання виконавчого листа № 2-339/2010, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення на користь ПАТ «Ерсте Банк» з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором 
№ 0417/3729/2/11025 від 03 березня 2008 року у розмірі 1 067 028,03 грн та судових витрат у розмірі 1 820 грн, з ПАТ «Ерсте Банк» на ПАТ «Фідобанк».
26.        Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 
від 30 листопада 2020 року замінено стягувача у виконавчому листі 
№ 2-339/2010, виданому на виконання рішення суду у справі за позовом 
ПАТ «ЕрстеБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, 
з ПАТ «Фідобанк» на ТОВ «Спектрум Ессетс». 29 квітня 2021 року між 
ТОВ «Спектрум Ессетс» та ТОВ «ФК «Айквітас» укладено договір про відступлення права вимоги № 29/04-21/2ДВ, відповідно до якого 
ТОВ «Спектрум Ессетс» відступило ТОВ «ФК «Айквітас», а ТОВ «ФК «Айквітас» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту та іпотеки, які укладено між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_2 29 квітня 2021 року між ТОВ «ФК «Айквітас» та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги № 29/04/2021-1ДВ.
27.        Листом-заявою від 29 квітня 2021 року позивач повідомив відповідача про те, що став кредитором та іпотекодержателем.
28.        18 серпня 2021 року постановою Дніпровського апеляційного суду замінено стягувача у виконавчому листі № 2-339/2010 від 09 серпня 
2010 року, виданому на виконання рішення суду у справі за позовом 
ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ТОВ «Спектрум Ессетс» на ОСОБА_1 .
29.        Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду 
м. Дніпропетровська від 04 квітня 2021 року задоволено позов 
ОСОБА_1 та зняті арешти, які були накладені у зв`язку із описаними вище виконавчими діями.
VIII. Позиція Верховного Суду
30.        Переглянувши оскаржувані судові рішення в межах розгляду справи судом касаційної інстанції (див. пункт 5), Верховний Суд зазначає наступне. 
31.        Звертаючись до суду з цим позовом, позивач підставою для звернення до суду за захистом своїх порушених прав вказував на те, що він 
є іпотекодержателем нерухомого майна ОСОБА_2 , який не заперечує проти звернення стягнення на це майно шляхом оформлення на нього права власності (див. пункти 6-7).
32.        У спірних правовідносинах позивачем ставиться питання про зняття арешту з нерухомого майна (див. пункт 7).
33.        Судами встановлено, що спірне майно було передано в іпотеку відповідачем, який є боржником за рядом виконавчих проваджень,які відкрито 31 березня 2023 року приватним виконавцем Лисенком Ю. О. (див. пункт 24).
34.        Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, 
а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
35.        Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна [1]. 
36.        У цій справі Верховний Суд враховує, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК).
37.        Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
38.        Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК).
39.        Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (частина перша, друга та третя статті 51 ЦПК).
40.        Позивач, звертаючись до суду з позовом, зазначив єдиним відповідачем за своїм позовом ОСОБА_2 .
41.        Пред`явлення позовних вимог до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову (див., наприклад, [2]).
42.        У цій справі, суди встановили, що приватним виконавцем 
Лисенком Ю. О. оспорюваний позивачем арешт накладено на спірне нерухоме майно саме в інтересах ПАТ КБ «ПриватБанк» (див. пункт 24). 
43.        Отже, у спірних правовідносинах ухвалене рішення вплине на права 
ПАТ КБ «ПриватБанк», проте позивач не дотримався вимог ЦПК та не вжив заходів про залучення вказаної особи, як відповідача. Клопотань про залучення до участі у справі інших осіб як співвідповідачів та про заміну неналежного відповідача не заявляв.
44.        При цьому Верховний Суд раніше наголошував, що вирішити питання про скасування арешту, накладеного у межах виконавчого провадження, без залучення до участі у справі в якості відповідачів усіх осіб, на користь яких накладено такий арешт, є неможливим [3].
45.        Суди, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, дійшли загалом правильного висновку про відмову у задоволенні позову, проте, не врахували, що оскільки приватним виконавцем оспорюваний позивачем арешт накладено на спірне нерухоме майно саме в інтересах ПАТ КБ «ПриватБанк», якого до участі у справі не залучено, тому пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в позові.
46.        За таких обставин мотивувальна частина судових рішень підлягає зміні відповідно до висновків цієї постанови Верховного Суду.
47.        З урахуванням того, що встановлена наявність підстави для відмови в задоволенні позову у зв`язку із пред`явленням позову до неналежного відповідача, суд касаційної інстанції не аналізує інші підстави відкриття касаційного провадження.
VIII. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
48.        Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що судові рішення частково ухвалені без додержання норм процесуального права.
49.        Оскільки суди дійшли обґрунтованих по суті висновків про відмову в задоволенні позовних вимог, проте помилилися щодо мотивів, колегія суддів дійшла висновку, що мотивувальну частину судових рішень необхідно змінити в редакції цієї постанови, що відповідатиме статтям 409, 412 ЦПК.
50.        Враховуючи те, що касаційний суд змінює судові рішення, але виключно у частині мотивів їх прийняття, новий розподіл судових витрат не здійснюється.
Із цих підстав,
керуючись статтями 400, 409, 410, 412, 415, 416, 419 ЦПК, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.           Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
2.           Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 30 липня 2024 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
[1] Постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) // https://reyestr.court.gov.ua/Review/86206229
[2] Постанова Верховного Суду від 04 листопада 2024 року у справі № 464/2225/22 (провадження № 61-18009св23) // https://reyestr.court.gov.ua/Review/122819892
[3]Постанова Верховного Суду від 27 січня 2023 року у справі № 343/565/21 (провадження № 61-186св22) //https://reyestr.court.gov.ua/Review/108654298
   Головуючий Судді:        В. І. Крат Д. А. Гудима  І. О. Дундар  Є. В. Краснощоков  П. І. Пархоменко    Судді:  П. І. Пархоменко Д. А. Гудима Є. В. Краснощоков