ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року	Львів	Справа № 380/7307/24 пров. № А/857/17565/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді -                                           Мікули О. І.,
суддів          -                                                   Курильця А. Р., Пліша М. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року у справі №380/7307/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Регно Італія УА" до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Державної податкової служби України, Комісії Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

суддя в 1-й інстанції – Мартинюк В. Я.,
дата ухвалення рішення – 07 червня 2024 року, 
місце ухвалення рішення – м. Львів,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

                                                         в с т а н о в и в:

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю "Регно Італія УА" звернулося в суд з позовом до відповідачів – Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Державної податкової служби України, Комісії Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення №10196024/39200881 від 19 грудня 2023 року про відмову в реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №505 від 24 липня 2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язати вчинити дії щодо реєстрації (зареєструвати) в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №505 від 24 липня 2023 року до податкової накладної №1599 від 23 червня 2023 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про відмову у реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №10196024/39200881 від 19 грудня 2023 року. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №505 від 24 липня 2023 року до податкової накладної №1599 від 23 червня 2023 року.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач - Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків оскаржило його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що підставою зупинення реєстрації розрахунку коригування в ЄРПН є відповідність операції п.7 Критеріїв ризиковості платників податків, тому платнику податків запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в розрахунку коригуванні. Зазначає, що позивач для підтвердження реальності здійснення операції направив до контролюючого органу письмові пояснення разом із повідомленням про надання пояснень та копій документів, однак, на переконання податкового органу, таких не було достатньо, оскільки позивач не надав карток складського обліку, документів, що підтверджують повноваження особи ТОВ “РЕГНО ІТАЛІЯ УА” та ТОВ “БЕРЕГ СУШИ”, які підписують Договір №044/310522/1A від 31 травня 2022 року (протокол, наказ, довіреність), а також гігієнічних висновків, сертифікатів якості/відповідності. Таким чином, на момент винесення оскаржуваного рішення про відмову в реєстрації РК в ЄРПН позивач не виконав вимоги Податкового кодексу України та Порядку № 520 щодо підтвердження правомірності формування та подання РК, і саме з цих підстав контролюючий орган відмовив у реєстрації РК. Також звертає увагу, що задоволення позовної вимоги про зобов`язання зареєструвати в ЄРПН розрахунок коригування є втручанням у дискреційні повноваження відповідача, а належним способом захисту порушеного права є зобов`язання повторно розглянути питання щодо реєстрації розрахунку коригування з урахуванням висновків суду. З врахуванням наведеного вище просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про те, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання РК прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків, однак у повідомленні про зупинення реєстрації розрахунку коригування податковий орган не зазначив конкретних причин зупинки реєстрації розрахунку коригування, лише вжив загальне посилання на п. 7 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Вказує, що контролюючому органу надано пояснення із підтверджуючими доказами господарської операції, за результатом якої було складено розрахунок коригування до податкових накладних та необхідні документи, які є достатніми для реєстрації розрахунку коригування. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. 

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 24 липня 2023 року позивачем складено та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування №505 до податкової накладної №1599 від 23 червня 2023 року.
Реєстрація згаданого розрахунку була зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, що підтверджується квитанцією про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Для підтвердження здійснення операцій позивачем надано додаткові документи про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленому розрахунку коригування, що підтверджується повідомленням про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.
19 грудня 2023 року Комісією прийнято рішення №10196024/39200881 про відмову у реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з ненаданням/частковим наданням платником податку додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.
Крім того, позивачем було подано скаргу контролюючому органу щодо рішення про відмову в реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, за наслідками розгляду якої прийнято рішення від 05 січня 2024 року, яким скаргу залишено без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін. 
Не погодившись із згаданим рішенням, позивач звернувся з позовом до адміністративного суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Комісії Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про відмову в реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №505 від 24 липня 2023 року до податкової накладної №1599 від 23 червня 2023 року не відповідає критеріям правомірності, передбачених п.1 та п.3 ч.2 ст.2 КАС України, а тому підлягає скасуванню, і, як наслідок, підлягає задоволенню похідна позовна вимога про зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №505 від 24 липня 2023 року до податкової накладної №1599 від 23 червня 2023 року.
Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно з п.201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
П.201.10 ст.201 ПК України передбачає, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкової накладної у встановлений цим Кодексом термін.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкової накладної платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкової накладної встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкової накладної.
Згідно з п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 “Порядку ведення Єдиного реєстру податкової накладної” затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 №1246 (далі Порядок №1246) визначено, що податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог ПК в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Відповідно до п.12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкової накладної та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України “Про електронні довірчі послуги”, “Про електронні документи та електронний документообіг” та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Згідно з п.13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Спірні правовідносини регулюються також приписами Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (далі - Порядок №1165), які застосовуються у редакції, чинній на момент виникнення таких правовідносин.
Порядком №1165 визначено механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, а також затверджено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість та затверджено порядок прийняття та форму рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
За змістом п.4, 5, 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну /розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Відповідно до п.7, 11 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної /розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 р. № 520.
Додатком 1 до Порядку №1165 визначені Критерії ризиковості платника податків, зокрема: платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Кодексу, з урахуванням вимог підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” Кодексу (пункт 7).
Як вбачається зі змісту квитанції від 04 серпня 2023 року про зупинення реєстрації розрахунку коригування №505 від 24 липня 2023 року у такій зазначено про відповідність розрахунку коригування п.7 Критеріїв ризиковості платника податків (а.с.18).
Колегія суддів зазначає, що зі змісту квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної вбачається, що така не відповідає вимогам, що встановлені до неї пунктом 11 Порядку №1165 в частині необхідності зазначення критерію (їв) ризиковості платника податків, на підставі якого (их) зупинено реєстрацію РК в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.
Матеріалами справи стверджується, що у квитанції про зупинення реєстрації розрахунку коригування позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів для прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що у квитанції не зазначено, які саме документи необхідно надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація розрахунку коригування стала можливою, що також свідчить про невідповідність сформованих квитанцій вимогам до таких, що визначені пунктом 11 Порядку №1165.
Колегія суддів зауважує, що сформована у такий спосіб комісією регіонального рівня пропозиція щодо надання документів є загальною та формальною, вона за своїм змістом дублює припис підпункту 3 пункту 11 Порядку №1165. Така пропозиція щодо надання документів не є конкретизованою, що може свідчити про наявність у платника податків вільного розсуду щодо переліку документів, які необхідно надати.
У випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації розрахунку коригування платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації розрахунку коригування.
За змістом пункту 5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, визначений у пункту 5 Порядку №520, не означає, що платник податку повинен подати абсолютно всі, зазначені у ньому документи. Навпаки, зміст цього переліку свідчить на користь того, що враховується специфіка певних господарських операцій. Даний перелік є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами п.185.1 ст.185 ПК України.
Згідно з п.6 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкової накладної / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкової накладної / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
Пункт 7 Порядку №520 передбачає, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України “Про електронні документи та електронний документообіг”, “Про електронні довірчі послуги” та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пунктів 9-13 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
За приписами пункту 11 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
- та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
- та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку про те, що можливість надання платником податків достатніх документів на підтвердження правомірності формування та подання розрахунку коригування прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного переліку необхідних документів для прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної. Необґрунтоване обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд, призводить до правової невизначеності, що не відповідає критерію обґрунтованості та пропорційності акта індивідуальної дії.
Таким чином, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Матеріалами справи стверджується, що контролюючим органом не сформовано конкретних вимог щодо необхідності подання вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання для реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування.
Відповідно до п.2 Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня). 
Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (пункт 3 Порядку №520).
Згідно з п.9, 10 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня. Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.
Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Регно Італія УА» є зареєстрованою юридичною особою відповідно до українського законодавства. Основним видом економічної діяльності позивача є оптова торгівля напоями (КВЕД 46.34). Крім того, відповідно до видів економічної діяльності ТОВ «РЕГНО ІТАЛІЯ УА» останній реалізовує елітні вина і широкий вибір сирів та м`ясних делікатесів з Європи. 
Матеріалами справи стверджується, що на підставі Договору поставки №М01092020 від 01 вересня 2020 року, укладеного між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Максіфуд Україна», здійснено закупівлю відповідного товару, який у подальшому був реалізований. Оплату за відповідний товар підтверджують відповідні платіжні інструкції та виписки по рахунках, зокрема: платіжна інструкція в національній валюті №3022 від 6 липня 2023 року; виписка з банківського рахунку Позивача за 6 липня 2023 року. Крім того, отримання відповідного товару підтверджується відповідними видатковими накладними, а саме: видаткова накладна №Н30510м0022 від 10 травня 2023 року. Товар зберігався на складі за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 317-3, який позивач орендує у Товариства з обмеженою відповідальністю «Онгер Шевченка 317» на підставі Договору оренди нерухомого майна №0103/2023РІ від 01 березня 2023 року. Пізніше товар було переміщено на інший склад за адресою м. Київ, вул. Пшенична, буд. 9, 1 поверх. Позивач користується приміщенням на підставі Договору суборенди №848 від 12 березня 2021 року. Переміщення здійснювалося Товариством з обмеженою відповідальністю «Дженерал Транс Альянс Логістик» на підставі укладеного Договору про надання транспортно-експедиторських послуг №23/10/2018- 5 від 23 жовтня 2018 року та підтверджується актом наданих послуг №ОУ-00001702 від 17 травня 2023 року. 
31 травня 2022 року Позивач (Постачальник) та Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ СУШИ» (Покупець) уклали Договір поставки №044/310522/1-А, відповідно до п.1 Спеціальної частини якого Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених умовами цього Договору, та у відповідності із замовленням Покупця, поставити Товар, якість та комплектність якого відповідає державними стандартам та діючим нормам законодавства, що регулює питання харчової безпеки і пов`язані із ними правила пакування, транспортування, зберігання і маркування харчової продукції, що підтверджується гігієнічними висновками та сертифікатами якості/відповідності, а Покупець у порядку та на умовах, визначених умовами цього Договору, прийняти Товар і оплатити його вартість за цінами, зазначеними в накладній, та які не можуть перевищувати цін, узгоджених у специфікації, що складає невід`ємну частину цього Договору. 
Відповідно до п.3.1. Загальної частини Договору поставки, поставка окремої партії товару здійснюється виключно за умови отримання Постачальником Замовлення Покупця, які передаються електронним документом або в усній формі. Перехід права власності на Товар здійснюється в момент підписання відповідної накладної.
Згідно з п.5.2 Загальної частини Договору поставки передбачено, що повернення Товару може бути здійснене лише за згодою Сторін шляхом двостороннього підписання накладної на повернення товару. 
Матеріалами справи стверджується, що відповідно до видаткової накладної №Н30623р0030 від 23 червня 2023 року та товарно-транспортної накладної до неї позивач відвантажив товар покупцеві, 05 липня 2023 року покупець здійснив оплату товару.
Так, на дату настання першої події, позивач склав та подав на реєстрацію податкову накладну №1599 від 23 червня 2023 року, яка була зареєстрована контролюючим органом без зауважень.
При цьому, у зв`язку з тим, що контрагент позивача не зміг реалізувати частину товару, сторони договору домовились про його повернення, що підтверджується підписаною з обох сторін накладною на повернення №В30724р0007 від 24 липня 2023 року та товарно-транспортною накладною до неї. На виконання вказаних подій складено РК №505 від 24 липня 2023 року та відправлено на реєстрацію до ЄРПН.
Колегія суддів зазначає, що Товариством для підтвердження інформації зазначеної у розрахунку коригуванні №505 від 24 липня 2023 року контролюючому органу додатково надано пояснення (а.с.91), де, зокрема, зазначено про те, що реальність здійснення господарської операції підтверджується: специфікацією від 31 травня 2022 року; довіреністю від 04 серпня 2021 року, наданою представнику ТОВ "РЕГНО ІТАЛІЯ УА” Домбровській О.П., яка підтверджує повноваження представника постачальника, додатковою угодою від 01 листопада 2021 року до Договору поставки №М01092020 від 01 вересня 2020 року, згідно з якою сторони дійшли згоди про відмову від використання Специфікацій в межах Договору поставки у зв`язку із великим асортиментом товару, що постачається, а також постійними змінами в переліку асортименту та його вартості; Актами звіряння взаємних розрахунків, сформованих згідно з п.12 Договору поставки №М01092020 від 01 вересня 2020 року; Актом звіряння взаємних розрахунків станом за період травень 2023 року від 31 травня 2023 року; Актом звіряння взаємних розрахунків станом за період червень 2023 року від 30 червня 2023 року; Актом звіряння взаємних розрахунків станом за період липень 2023 року від 31 липня 2023 року; Протоколом випробувань продукції Ха 196-Х/21 від 16 квітня 2021 року, що посвідчує якість продукції Spritz Fiorelli; карткою рахунку 281 за 01 травня 2023 року — 30 липня 2023 року в розрізі номенклатури товарів (напій на основі вина Spritz Fiorelli. 20 л), місця зберігання, в кількісному та вартісному вимірі повернутого товару; Видатковою накладною №Н30727р0003 та ТТН на переміщення алкогольних напоїв від 27 липня 2023 року; видатковою накладною №НЗО728рО014 та ТТН на переміщення алкогольних напоїв від 28 липня 2023 року. Крім того зазначено про те, що повернення товару відбувалося автомобілем Меrsedes-Веnz, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який є власністю ТзОВ «РЕГНО ІТАЛІЯ УА», що відображено у підтверджючий документах.
Колегія суддів зазначає, що кожна господарська операція, щодо якої реєструється податкова накладна/розрахунок коригування, має визначений індивідуальний характер, особливості, встановлені договорами, основними видами діяльності платника податків, способами оплати та поставки товарів, з огляду на що доводи відповідача про те, що в квитанціях про зупинення реєстрації податкової накладної не перелічуються документи, які зобов`язаний надати платник, а зазначається пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, оскільки перелік документів необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію розрахунку коригування в ЄРПН визначений п.5 Порядку №520, фактично є суб`єктивним довільним трактуванням норми права, яка встановлює обов`язок податкового органу діяти передбачувано для платника.
Приймаючи рішення про реєстрацію розрахунку коригування, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації розрахунку коригування, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.
На підставі дослідження доказів, наявних у матеріалах справи, достовірність та належність яких не спростована відповідачами, судом встановлено, що визначення переліку документів, яких не вистачало для прийняття рішення про реєстрацію спірних податкових накладних, вказаних у рішенні Комісії, не є обґрунтованим як нормативно, так і з урахуванням фактичного змісту господарських операцій позивача.
Будь-яких доказів на спростування цих обставин апелянтом не подано, а судом таких не здобуто.
Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "Регно Італія УА" разом з поясненнями надано розширений перелік документів, які підтверджують здійснення господарської операції, за результатами якої і складено розрахунок коригування, однак у сукупності з усіма обставинами, вони не були враховані ні Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної, ні контролюючим органом вищого рівня.
Колегія суддів зазначає, що надані позивачем документи повністю відображають зміст господарської операції позивача та були достатніми для прийняття рішення про реєстрацію розрахунку коригування, тому зважаючи на те, що наданих контролюючому органу документів та письмових пояснень було достатньо для прийняття рішення про реєстрацію розрахунку коригування, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації такого.
Крім того, колегія суддів зауважує, що всі сумніви та протиріччя контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися шляхом проведення перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для її проведення визначених ПК України, а не шляхом блокування реєстрації розрахунку коригування.
При цьому, за змістом ч.3 ст.245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Відповідно до вимог пунктів 201.1, 201.10 ст.201 ПК України реєстрацію податкової накладної в ЄРПН віднесено до обов`язків платника податків.
У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.
Згідно з п.19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкової накладної, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.
Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України і нормами чинного законодавства України чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної або визначення в судовому рішенні конкретної дати, яку необхідно вважати датою реєстрації або скасування реєстрації податкової накладної.
При цьому, обставин, які б унеможливлювали реєстрацію розрахунку коригування №505 від 24 липня 2023 року в Єдиному реєстрі податкової накладної, судом не встановлено.
Щодо покликань апелянта на те, що задоволення позовної вимоги про зобов`язання зареєструвати в ЄРПН розрахунку коригування є передчасною, а належним способом захисту порушеного права є зобов`язання повторно розглянути питання щодо реєстрації розрахунку коригування з урахуванням висновків суду, то колегія суддів не приймає такі до уваги, оскільки суб`єкт владних повноважень за встановлених фактичних обставин не наділений повноваженнями діяти не за законом, а на власний розсуд, при цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення Комісії Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення №10196024/39200881 від 19 грудня 2023 року не відповідає вимогам обґрунтованості та вмотивованості, при цьому, надані позивачем пояснення та копії документів повністю відображають зміст господарської операції, за наслідками якої складено розрахунок коригування, а тому оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню і з метою відновлення прав та інтересів позивача необхідно зобов`язати ДПС України зареєструвати в ЄРПН розрахунок коригування №505 від 24 липня 2023 року.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
                                                    п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року у справі №380/7307/24 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, передбачених ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 17 березня 2025 року.