Справа № 301/904/23

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       18 лютого 2025 року м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.
суддів: Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.
за участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ракущинець Андрій Андрашович, на рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 27 квітня 2023 року, ухвалене суддею Бобик О.І., в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
встановив:

У березні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №12952-06/2021 у розмірі 30 600 грн, з яких: 12 000 грн – заборгованість за основною сумою боргу; 18 600 грн - заборгованість за відсотками; за кредитним договором № 2113907 у розмірі 39 360 грн, з яких: 12 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 27 360 грн - заборгованість за відсотками; за кредитним договором № 3531704355/708788 у розмірі 23 685 грн, з яких: 6 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 17 685 грн - заборгованість за відсотками; за кредитним договором №3531704355/454548 у розмірі 8 000 грн, з яких: 2 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 6 000 грн - заборгованість за відсотками.
Позивач свої позовні вимоги мотивував тим, що 21.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 10762-08/2021.
29.12.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 29122021.
08.07.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 2113907.
27.06.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27062022.
20.07.2021 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 3531704355/708788.
19.04.2022 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 19042022-Є.
04.08.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 3531704355/454548.
19.04.2022 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 19042022-Г.
Відповідно до умов вищезазначених договорів позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув право вимоги грошових коштів від відповідача ОСОБА_1 .
Відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за вищевказаними кредитними договорами, внаслідок чого перед позивачем у нього існує заборгованість в загальному розмірі 101 645 грн, через що позивач вимушений звернутися до суду за захистом порушеного права.

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 27 квітня 2023 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість у розмірі 101 645 гривень, яка складається:
за кредитним договором №12952-06/2021 у розмірі 30 600 грн, з яких: 12 000 грн – заборгованість за основною сумою боргу; 18 600 грн - заборгованість за відсотками.
за кредитним договором № 2113907 у розмірі 39 360 грн, з яких: 12 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 27 360 грн - заборгованість за відсотками.
за кредитним договором № 3531704355/708788 у розмірі 23 685 грн, з яких: 6 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 17 685 грн - заборгованість за відсотками.
за кредитним договором №3531704355/454548 у розмірі 8 000 грн, з яких: 2 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 6 000 грн - заборгованість за відсотками.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 2 684 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ракущинець А.А., просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Вказує, що до позивної заяви не надано частини Договору, а саме Правил (які нібито були підписані відповідачем), які передбачають істотні умови, в тому числі умови підпису електронного договору зі сторони кредитодавця. 
Вважає, що судом порушено вимоги статті 11, 12 Закону України «Про електрону комерцію». Зазначає, що суд помилково взяв до уваги дані докази, як підтвердження наявності права вимоги, Договір факторингу, оскільки до такого не надано акту прийому передачі Реєстру боржників, а лише надано витяг з такого реєстру, тобто відсутній документ, що підтверджував би реальну передачу позивачу права вимогу за боржниками, що зазначені в реєстрі. Вказані Витяги з реєстру боржників є недопустимими доказами, оскільки не містять підписів сторін, підписів та печаток первісних кредиторів, а містять лише підпис особи, яка сформувала витяг та печатку Позивача.
Також не погоджується з наданими позивачем розрахунками заборгованості, так як такі не містять детального розрахунку із зазначенням тіла кредиту, нарахованих процентів та розміру інших нарахувань, не можна визначити період нарахування процентів, а тому такі не можуть слугувати доказом правильності нарахування розміру заборгованості.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції. Судом вірно встановлені обставини справи та обґрунтовано задоволено позовні вимоги.

У дане судове засідання учасники справи не з`явились. Заяв чи клопотань від сторін спору також не надходило.
ТОВ «ФК «ЄАПБ» повідомлені належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа від 22.07.2024, яка доставлена на офіційну електронну адресу позивача(а.с.86).
Відповідач по справі – ОСОБА_1 також повідомлений належним чином електронним листом на його електронну адресу згідно довідки від 22.07.2024(а.с.87). 
Оскільки сторони по справі у судове засідання не з`явилися, а матеріалів справи достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, то суд вважає, що таку слід вирішити по суті(Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.10.2024 у справі №752/8103/13-ц).
Враховуючи зазначене та керуючись нормою ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла до думки, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступних доводів.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 21.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем було укладено кредитний договір № 10762-08/2021, відповідно до якого відповідачу видано кредит в розмірі 12 000 грн., строком на 30 днів (п. 1.2. Договору).
29.12.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 29122021, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» відступило позивачу право вимоги до відповідача за кредитним договором № 10762-08/2021.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 10762-08/2021 від 21.06.2021 заборгованість відповідача складає 30 600 грн, з яких: 12 000 грн – заборгованість за основною сумою боргу; 18 600 грн - заборгованість за відсотками (а.с.21).
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 29122021 від 29.12.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 30 600 грн, з яких: 12 000 грн – заборгованість за основною сумою боргу; 18 600 грн - заборгованість за відсотками.
08.07.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2113907, відповідно до якого відповідачу видано кредит в розмірі 12 000 грн., строком на 30 днів (п.п. 1.2., 1.3. Договору).
27.06.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27062022, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило позивачу право вимоги до відповідача за кредитним договором від 08.07.2021.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 27062022 від 08.07.2021 заборгованість відповідача складає 39 360 грн, з яких: 12 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 27 360 грн - заборгованість за відсотками (а.с.40).
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 27062022 від 27.06.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 39 360 грн, з яких: 12 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 27 360 грн - заборгованість за відсотками.
20.07.2021 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 3531704355/708788 відповідно до якого відповідачу видано кредит в розмірі 6 000 грн. строком на 20 днів (п.п. 1.1.,1.2. Договору).
19.04.2022 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 19042022-Є, у відповідності до умов якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» відступило позивачу право вимоги до відповідача за Кредитним договором від 20.07.2021.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3531704355/708788 від 20.07.2021 заборгованість відповідача складає 23 685 грн, з яких: 6 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 17 685 грн - заборгованість за відсотками (а.с.54).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 23 685 грн, з яких: 6 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 17 685 грн - заборгованість за відсотками.
04.08.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та відповідачем було укладено кредитний договір № 3531704355/454548, відповідно до якого відповідачу видано кредит в розмірі 2 000 грн., строком на 30 днів (п.п. 1.1., 1.2 Договору).
19.04.2022 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 19042022-Г, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «ГОУФІНГОУ» відступило позивачу право вимоги до відповідача за кредитним договором від 04.08.2021.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3531704355/454548 від 04.08.2021 заборгованість відповідача складає 8 000 грн, з яких: 2 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 6 000 грн - заборгованість за відсотками (а.с.66).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 8 000 грн, з яких: 2 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 6 000 грн - заборгованість за відсотками.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

В своїх доводах апеляційної скарги, адвокат Ракущинець А.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , зазначає, що відповідач кредитні договори не укладав, кредитні кошти не отримував, оскільки немає первинних бухгалтерських документів, які підтверджують факт отримання відповідачем коштів, відповідач не отримував копії укладених кредитних договорів та позивачем не доведено, що відповідач ознайомився з усіма правилами та умовами надання кредитів і розумів, що підписує саме їх.
Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з доводами представника відповідача з огляду на наступне.
Всі договори, які підписав відповідач були укладені між ним та фінансовими установами, які містили на своєму офіційному сайті (чи в додатку на смартфоні) публічну пропозицію укладення договору, тобто оферту. Дана оферта доступна для всіх користувачів та є загальнодоступною. Крім цього, на сайті кредитної установи у відкритому доступі зазвичай є ліцензія надана юридичній особі для здійснення діяльності, Правила та Умови щодо надання фінансових послуг (кредитування), фінансові звіти про діяльність підприємства, тощо.
У договорі оферти зазначено, що клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення заявки на отримання кредиту на сайті товариства, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення.
Сторони узгоджують розмір кредитів та позик, грошову одиницю, в якій надано кредити та позики, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договорів у електронному вигляді, на погоджених умовах шляхом підписання договорів за допомогою електронного підпису шляхом накладення одноразового ідентифікатора.
Пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір(п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» чітко зазначено, що моментом підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Для укладення договорів відповідач вводить одноразовий ідентифікатор власноруч, який було надіслано йому смс-повідомленням на вказаний ним номер телефону під час оформлення заявки на отримання кредиту, тобто під час акцептування договорів.
Доводи відповідача, що позивач не довів факт підписання укладених кредитних договорів не заслуговує на увагу, оскільки тільки ОСОБА_1 має доступ до свого смартфона (планшета) та вводить одноразові ідентифікатори, які були надіслані йому на вказаний ним номер телефону власноруч. Тільки факт викрадення та незаконного заволодіння телефоном(планшетом) відповідача та доведення такого в судовому порядку(наявність кримінального провадження чи постанови в якій встановлено, що телефон відповідача було викрадено та оформлено кредит без його відома) може свідчити про те, що відповідач такі кредитні договори не укладав.
Так, кредитний договір №12952-06/2021 від 21.06.2021 та всі додатки до нього, зокрема паспорт споживчого кредиту, графік розрахунків та орієнтовну вартість кредиту, Правила надання коштів у позику, які було підписано між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Інвеструм» шляхом накладення одноразового електронного ідентифікатора W19355. Такий договір згідно пункту 3.3.3. може бути продовжено, якщо відповідач сплатить проценти за користування таким у повному обсязі.
Між сторонами за вищезазначеним кредитним договором здійснювалася пролонгація шляхом подання заявки відповідачем та сплатою ним процентів, зокрема 20.07.2021 ОСОБА_1 сплатив 2 268 грн і продовжив строк кредитування на 7 днів (підписано одноразовим електронним підписом W88655), 31.07.2021 сплачено відповідачем 2 268 грн та знову продовжено строк кредитування на 7 днів(підписано одноразовим електронним підписом W26764) та в останнє відстрочено виконання зобов`язання 01.08.2021 шляхом сплати відповідачем 2 268 грн та продовжено строк кредитування на 7 днів(підписано одноразовим електронним підписом W75710).
З вищенаведеного слідує, що відповідач активно користувався коштами за даним договором та був ознайомлений з усіма його правилами надання та користування.
Слід зазначити, що укладення кредитного договору без заповнення заявки на отримання кредитних коштів відповідачем є неможливим.
Крім цього, підписуючи договори електронним цифровим підписом шляхом накладення одноразового ідентифікатора, відповідач підтверджує, що ознайомився із Правилами та Умовами кредитних договорів, зокрема щодо нарахування та сплати відсотків за неналежне виконання взятих на себе обов`язків.
Після накладення електронного підпису та отримання кредитних коштів копія укладеного договору зазвичай міститься в особистому кабінеті або надсилається на електронну адресу відповідача.
Щодо підписання інших договорів, то з матеріалів справи слідує, що договір №2113907 від 08.07.2021 укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Лінеура Україна» підписано шляхом накладення одноразового цифрового ідентифікатора M783. Кредитний договір №3531704355/708788 від 20.07.2021 укладений між ТОВ «КУ ЄКГ» та ОСОБА_1 підписано одноразовим електронним цифровим ідентифікатором R32241. Кредитний договір №3531704355/454548 від 04.08.2021 укладений між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 підписано одноразовим електронним цифровим ідентифікатором R55909.
З вищенаведеного слідує, що ОСОБА_1 підписуючи всі вищезгадані кредитні договори розумів, що укладає саме їх та погодився з усіма умовами та правилами надання таких, зокрема щодо відповідальності за неналежне виконання взятих на себе обов`язків, які призводять до нарахування штрафних санкцій, тобто нарахування процентів за користування кредитом.
Тобто доводи відповідача в частині заперечень щодо укладення кредитних договорів, ознайомлення з правилами та умовами надання кредитних коштів та розуміння, що підписує самі такі, та що такі стосуються саме його кредитних договорів, факту укладення таких саме відповідачем, а не іншою особою – слід вважати спростованими наявними у справі матеріалами та доводами викладеними позивачем.

Щодо факту отримання кредитних коштів за кредитними договорами.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «ЄАПБ» надало суду апеляційної інстанції інформаційні довідки. Зокрема, згідно інформаційної довідки №328/07 від 14.07.2023 ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг повідомив, що на сайт Торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція на суму 12 000 грн від 21.06.2021 банком емітентом якого виступив АТ КБ «ПриватБанк» номер карти якої закінчується на цифри 5153(Т2 а.с.12). Такий номер збігається з тим, який вказаний на реквізитах сторін під час підписання кредитного договору №12952-06/2021 від 21.06.2021(Т1 а.с.11, на звороті). Тобто, факт отримання коштів за цим кредитним договором позивачем доведено.
Інформаційною довідкою №745/06 від 26.06.2023 ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг повідомив, що на сайт Торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція на суму 2 000 грн від 04.08.2021 банком емітентом якого виступив АТ КБ «ПриватБанк» номер карти якої закінчується на цифри 5153(Т2 а.с.18). Такий номер збігається з тим, який вказаний на реквізитах сторін під час підписання кредитного договору 35531704355/454548 від 04.08.2021(Т1 а.с.59, на звороті). Тобто, факт отримання коштів за цим кредитним договором позивачем доведено.
Листом №264_230207173026 від 02.07.2023 Сервіс онлайн платежів «iPay.ua» повідомив, що між ним та ТОВ «Лінеура Україна» укладено договір на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну карту клієнта 08.07.2021 на суму 12 000 грн, за номером карти, чотири останні цифри якого 5153(Т2 а.с.23). Це узгоджується із пунктом 2.1. Кредитного договору №2113907 від 08.07.2021, що підтверджує факт отримання кредитних коштів відповідачем.
Однак, відповідач зазначає, що фінансова установа повинна надати первинні бухгалтерські документи, які підтверджують факт отримання відповідачем кредитних коштів, згідно Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
У своїй постанові №753/16762/15-ц від 15.01.2025 Верховний Суд у колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду виснував, що факт отримання кредиту може бути доведено не лише заявою про видачу готівки, а й сукупністю інших доказів, зокрема: кредитним договором, меморіальними ордерами на видачу коштів, виписками про рух коштів по рахунку, заявами на переказ готівки, тощо.
Тобто, наявність первинних бухгалтерських документів на які посилається відповідач для доведення факту наявності кредитних відносин з отримання відповідачем кредитних коштів не є безумовною самостійною умовою доведення отримання грошових коштів (кредиту), тоді як в нашому випадку таке підтверджується наявними у справі довідками на які посилався апеляційний суд вище.
Крім цього, серед інших доводів апеляційної скарги, які зазначає представник відповідача Ракущинець А.А., він вказує, що заявлені вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1 кредитних коштів за укладеними кредитними договорами, то такі заявлено неналежним кредитором, оскільки позивач не долучив до договорів факторингу квитанцій про перерахування коштів за такими, а також факт передачі реєстру боржників, в яких зазначається відповідач.
Вищезазначене спростовується наявними у матеріалах справи документами.
Зокрема, у відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначає, що передача повідомлення боржнику про відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» не передбачено. Позивач долучає відповідні квитанції та реєстри боржників, які передавались за договорами факторингу.
Крім цього, якщо дійсність договорів факторингу не оспорена в судовому порядку та такі не визнані недійсними, то звідси діє презумпція дійсності правочину і такі слід вважати укладеними, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що права первинних кредиторів перейшли до позивача правомірно.

Щодо нарахування відсотків за кредитними договорами та наданих позивачем розрахунків.
Умови кредитування, з якими погодився відповідач, вказані безпосередньо в кредитних договорах. Зокрема, в кредитному договорі №12952-06/2021 від 21.06.2021, основними умовами такого вказані: строк кредитування 30 днів, сума кредиту 12 000 грн, процентна ставка – 426,25% річних від суми кредиту в розрахунку 1,25% на добу. Пунктом 1.4. передбачено нарахування процентів в розмірі 0,9% на добу, якщо такий кредит видано йому вперше та за умови повного повернення кредиту протягом 30 днів з моменту його надання. Порядок нарахування процентів за користування кредитом передбачено пунктом 2 Договору.
Відповідно до пункту 4.3. у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. Договору, проценти передбачені в п. 1.3. Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 днів, починаючи з дня укладення Договору.
У відзиві на апеляційну скаргу позивачем надано детальний розрахунок заборгованості за вищезгаданим Договором(Т.2, а.с.13-14).
Кредитний договір №2113907 від 08.07.2021 укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 на споживчі цілі та містить такі умови кредитування: сума кредиту 12 000 грн, строк кредиту 30 днів, тип процентної ставки – фіксована, стандартна процентна ставка становить 1,90% в день, а знижена – 0,76% в день. 
Згідно пункту 3.1. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування таким протягом строку кредиту.
Пунктом 4.2.5. обмежено загальну кількість автопролонгацій за кредитом до 120 календарних днів.
Нараховані позивачем проценти детально вказано у розрахунку доданому у відзиві на апеляційну скаргу(Т2 а.с.24-25).
20.07.2021 між ТОВ «КУ ЄКГ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №3531704355/708788, в якому сторони погодили наступні умови: сума кредиту – 6 000 грн, строк надання кредиту – 20 днів, процентна ставка – 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. Тип процентної ставки – фіксована.
Пунктом 4.3 Договору передбачено, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, проценти передбачені в п.1.3 цього Договору продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 днів починаючи з дня укладення Договору.
Тому, нарахування відсотків здійснювалось у відповідності до умов Договору про надання фінансового кредиту №3531704355/708788 від 20.07.2021 та додатків до нього та припинилось на 90 календарний день, що узгоджується з наданим позивачем детальним розрахунком(Т.2, а.с.20-21).
За кредитним договором №3531704355/454548 від 04.08.2021 укладеним між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 основними умовами, які погодили сторони між собою є: сума кредиту – 2 000 грн, строк повернення кредиту – 30 днів, процентна ставка – 912,5%, річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. Тип процентної ставки – фіксована.
Пунктом 4.3. Договору передбачено, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, проценти передбачені в п.1.3 цього Договору продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 днів починаючи з дня укладення Договору.
Тому, нарахування відсотків здійснювалось у відповідності до умов Договору про надання фінансового кредиту №3531704355/454548 від 04.08.2021 та додатків до нього та припинилось на 90 календарний день, що узгоджується з наданим позивачем детальним розрахунком(Т.2, а.с.16).
Позивач зауважує, що не нараховував самостійно проценти за користування кредитними коштами, а такі нарахування проводились виключно минулими кредиторами.
Зважаючи на вищенаведене, апеляційний суд констатує, що нарахування процентів за користування кредитними коштами позивачем нараховано правомірно та у відповідності до умов кредитних договорів, а тому доводи відповідача в частині, що стосується нарахування процентів слід вважати спростованими.
Таким чином, суд першої інстанції правомірно стягнув із відповідача на користь позивача загальну суму в розмірі 101 645 грн, оскільки ним доведено факт укладення кредитних договорів, отримання кредитних коштів відповідачем, правомірного нарахування процентів за прострочення виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань та переходу прав вимоги за договорами факторингу до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
       Отже, колегія суддів апеляційного суду, приходить до обґрунтованих висновків, що рішення суду першої інстанції ухвалене із повним та всебічним з`ясуванням обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, таке рішення відповідає чинним нормам матеріального та процесуального права, а тому на підставі статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Зважуючи на викладене та керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд 

ухвалив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 27 квітня 2023 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 26 лютого 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: