Кропивницький апеляційний суд 
№ провадження 33/4809/127/25                          Головуючий у суді І-ї інстанції Антипова І. Л. 
Категорія - 130                                         Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       27.01.2025 року                                                м. Кропивницький
Суддя Кропивницького апеляційного суду Широкоряд Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою адвоката Одуда А.А. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 поданою на постанову Кіровського районного суду м.Кіровограда від 02 грудня 2024 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 , який проживає по АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 02 грудня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 04.01.2024 року о 21 год. 54 хв. ОСОБА_1 по вулиці М.Янгеля, 1д у м. Кропивницькому керував транспортним засобом «Mitsubishi Pajero», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей) та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
Не погоджуючись з рішенням суду, адвокат Одуд А.А. в інтересах ОСОБА_1 17.01.2025 подав апеляційну скаргу на постанову Кіровського районного суду м.Кіровограда від 02 грудня 2024 року, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати, провадження закрити.
Поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови суду апелянт мотивує тим, що ОСОБА_1 не приймав участь в судовому засіданні, та не знав що в цей день буде винесено постанову без його участі. Крім того, судові засідання по даній справі неодноразово переносилися майже протягом року. Копію постанову суду ОСОБА_1 будь яким способом не отримував, про постанову дізнався лише 14.01.2025 через свого адвоката.
За таких обставин, апелянт вважає, що строк на подання апеляційної скарги пропущений з поважних причин.
Дослідивши матеріали справи, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження поновленню не підлягає виходячи з таких підстав.
Згідно із ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. 
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
Згідно з положеннями КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.
Свою правову позицію щодо тлумачення поняття поважності причин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження неодноразово висловив у своїх рішеннях Верховний Суд. 
Зокрема у Постанові Першої судової палати ККС ВС від 30.10.2018 року (справа № 299/2987/15-к провадження № 51-4594 км18) зазначено наступне : «Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року; п. 47 рішення у справі «Устименко проти України» від 29.10.2015 року).
При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк. Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючі всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення».
Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що причини пропуску строку апеляційного оскарження не є поважними, оскільки ОСОБА_1 повідомлений про час та місце розгляду справи, шляхом направлення на його номер мобільного телефону, який він вказав у своїй заяві про отримання судової повістки в електронній формі, СМС повідомлень, що підтверджується довідками про доставку повідомлень.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, судові засіданні неодноразово призначалися та багато разів відкладалися за клопотанням ОСОБА_1 , що також свідчить про обізнаність ОСОБА_1 , про те, що в Кіровському районному суду м.Кіровограда перебуває на розгляді справа про адміністративного правопорушення стосовно нього. 
Отже, апеляційним судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 обізнаний, що справа стосовно нього призначена та розглядалася в Кіровському районному суду м.Кіровограда, а тому мав можливість вчасно з`ясувати наслідки розгляду справи, проте не скористався своїми процесуальними правами. 
Відповідно строки на апеляційне оскарження постанови суду, почали відраховуватися з 02.12.2024, та закінчилися 12.12.2024.
Посилання апелянта, як на підставу поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження на те, що він не був присутній при розгляді справи є непереконливими, адже діючим КУпАП початок строку апеляційного оскарження постанови судді обраховується з дня винесення постанови. 
Відповідно до п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Оскільки, вказані апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 02 грудня 2024 року не можна визнати поважними, а інших об`єктивних причин, які б перешкоджали апелянту реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови судді у визначений законом строк апелянтом не наведено, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у поновленні пропущеного строку.
Враховуючи, що з апеляційною скаргою на постанову судді від 02.12.2024 адвокат Одуд А.А. звернувся лише 17 січня 2025 року, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку на її оскарження, апеляційний суд, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, у зв`язку з відмовою у поновленні цього строку, приходить до висновку про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити адвокату Одуду Андрію Андрійовичу в поновленні строку на оскарження постанови Кіровського районного суду м.Кіровограда від 02 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернути апелянту. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького
апеляційного суду Р.В. Широкоряд